Справа № 363/4290/17
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13.03.2018 Справа № 363/4290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного України в Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

позивач звернувся до суду даним позовом, посилаючись на те, що відповідач без законних на те підстав відмовив йому у переведенні на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», а тому, уточнивши 07 березня 2018 року позовні вимоги, просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати призначити таку пенсію, починаючи з 29 вересня 2017 року.

Позивач ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку спрощеного провадження, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Загородня І.Б. до суду не прибув, подав письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Оскільки позивач звернувся до управління із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший після 01 червня 2015 року, відповідачем правомірно у цьому відмовлено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За таких обставин, суд вважає необхідним розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів, за заявою позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 23 вересня 2002 року по 21 грудня 2004 року та з 30 грудня 2004 року по цей час працює в органах прокуратури, має загальний страховий стаж роботи 17 років 5 місяців 10 днів, у то му числі стаж на посадах прокурорів і слідчих - 14 років 11 місяців 28 днів.

З 26 грудня 2013 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у Вишгородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0529726 позивачу з 01 січня 2017 року встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням.

28 вересня 2017 року позивач звернувся до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного України в Київської області із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Листом Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №153/К-01 від 05 жовтня 2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано положеннями ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 2, 3, 4, 6, 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

Прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Відмовляючи позивачу у переведенні пенсії, пенсійний орган посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року згідно якого, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Такі доводи відповідача суд вважає безпідставними, оскільки на час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, положеннями ст. 50-1 якого регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України, а відтак, п. 5 Прикінцевих положень Закон №213-VIII стосувався положень Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, і саме за нормами вказаного закону неможливо було призначати пенсію працівникам прокуратури.

Однак, станом на час звернення позивача із заявою про переведення на пенсію по інвалідності (28 вересня 2017 року), питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України, а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ.

На підставі викладеного, відмова позивачу в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, є необґрунтованою, адже зазначені положення стосуються порядку призначення пенсій, а не переведення на інший вид пенсії, також не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносини, які виникли до набрання ними чинності.

При цьому, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення"від 02 березня 2015 року №213-VІІ набрав чинності 01 квітня 2015 року, а Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII набрав чинності 15 липня 2015 року. Отже, на момент набрання чинності Закону №213-VІІ норми Закону №1697-VII не набрали чинності, а тому не могли бути скасовані.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, станом на час звернення до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного України в Київської області мав стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років та йому встановлено інвалідність II групи за загальним захворюванням.

Відтак позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років (ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру").

В органах прокуратури позивач працював з 23.09.2002 і по даний час. На момент звернення позивача до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (28 вересня 2017року) мав загальний страховий стаж 17 років 5 місяців 10 днів, у тому числі стаж на посадах прокурорів і слідчих - 14 років 11 місяців 28 днів.

У рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). Конституційний Суд України зазначив, що ОСОБА_2 України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1, 3 статті 116).

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до статей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки вимоги ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на даний час не втратили чинність, Конституція України забороняє скасування або звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому суд доходить висновку, що позивач має право на призначення йому пенсії за вислугу років, а позов про це є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи відповідача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вказаних обґрунтувань позову не спростовують, і незастосування вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» до позивача не виправдовують.

Отже дії відповідача щодо відмови ОСОБА_3 в переведенні на пенсію по інвалідності слід визнати неправомірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 (далі Порядок №22-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п. 4-1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з п. 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З огляду на викладене, для захисту прав позивача слід зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного України в Київської області перевести позивача на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до вимог ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII і здійснити перерахунок та виплату цієї пенсії з урахування проведених раніше виплат, починаючи з 29 вересня 2017 року з розрахунку 60% від суми місячної його заробітної плати в розмірі 44 030 грн. 79 коп. зазначеної в довідці Прокуратури Київської області від 28 вересня 2017 року № 18ф-268.

Таким чином, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у переведенні на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до вимог ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII.

Зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перевести ОСОБА_3 на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до вимог ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII і здійснити перерахунок та виплату цієї пенсії з урахування проведених раніше виплат, починаючи з 29 вересня 2017 року з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати ОСОБА_3 згідно довідки Прокуратури Київської області від 28 вересня 2017 року №18ф-268.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його підписання, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1);

Відповідач: Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спасу, 6, ).

Суддя