Справа № 334/3193/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.03.2018
Справа № 334/3193/17
Провадження № 2-а/334/64/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,
при секретарі Адаменко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 03 травня 2017 року № 382 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позову вказує, що жодних викликів або повідомлень до військових комісаріатів він не отримував, викладені у постанові відомості про те, що він був особисто повідомлений про місце і дату явки не відповідають дійсності. Оскільки він не порушував вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Оскаржувану постанову від 03 травня 2017 року № 382 було ним отримано 14 травня 2017 року.
Просить поновити строк на подачу адміністративного позову до суду, оскільки його пропущено з поважних причин та скасувати винесену відповідачем постанову від 03 травня 2017 року № 382 і провадження у справі закрити.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просив задовольнити їх у повному обсязі.
У судове засідання представник відповідача не з`явився,звернувся із заявою про розгляд справи без участі представника, просить відмовити у задоволенні позову.
Запорізький об`єднаний міський військовий комісаріат надав заперечення проти позову. Вказує, що ОСОБА_1 як резервіст оперативного резерву першої черги мав з`являтись за викликами для проходження медичної комісії після отримання повідомлення по телефону або отримання повістки для явки до військкомату. У зв`язку з цим 08 грудня 2016р. на особистий номер телефону позивача, який було вказано при постановці на облік, надіслано смс-повідомлення з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних резервіста. Також на адресу ОСОБА_1 поштою було надіслано повістку з вимогою з`явитися для визначення призначення на воєнний час шляхом проходження медичного огляду та зарахування його до складу команди. У встановлені строки, а саме 12-23 грудня 2016 року та 09-10 березня 2017 року позивач за вказаними викликами не з`явився, причини неявки не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку, мобілізацію, а тому правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (редакція Закону, яка діяла на момент подання позову до суду, та є за змістом аналогічною діючої редакції Кодексу адміністративного судочинства України з 15.12.2017 року ч. 1, 2 ст. 122 ст. ч. 1 ст. 123 КАС України).

Cуд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду з позовом, оскільки його було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст.3 КАС України адміністративне судочинство встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 382 від 03.05.2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть відповідальність згідно із законом (ст. 20 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

За приписами частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Згідно частини 2 цієї статті, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналогічні положення містилися у ст. 71 КАС України в редакції, чинній на час відкриття провадження у даній справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 26 травня 2017 року відповідачу пропонувалося надати заперечення проти позову, а також всі матеріали, що були взяті ним до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов, а також роз`яснювалося, що у разі їх ненадання суд вирішить справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач у своїх письмових запереченнях не спростовує з посиланням на докази доводи позивача про те, що жодних викликів і повідомлень він не отримував. Не виконано ухвалу суду від 26 травня 2017 року в частині надання суду матеріалів, що були взяті ним до уваги при прийнятті рішення.

Згідно п. 10 ч. 1 р. VII Перехідних положень вказаної редакції КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувавши рішення суб`єкта владних повноважень, надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), закрити справу про адміністративне правопорушення або змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП.
За встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241, 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
в и р і ш и в :
Поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі .
Позов ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити.
Визнати протиправною і скасувати постанову № 382 від 03 травня 2017 року Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі 640,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Д.О.Ісаков