Справа № 814/1690/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1690/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання винити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (надалі - відповідач-1, КМУ) та Міністерства фінансів України (надалі - відповідач-2, МФУ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність КМУ в частині неприйняття рішень на виконання Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України»;

- зобов'язати МФУ та КМУ вжити заходів та виплатити позивачу компенсації в розмірі дійсної вартості облігацій державної внутрішньої позики 1982 року номіналом 25, 50, 100 карбованців у кількості 99 штук, загальною номінальною вартістю 5200,00 рублів, які були придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, з урахуванням втрат від знецінення грошових заощаджень, що станом на 01.08.2017 року становить 34780,74 грн..

В обґрунтування позову було зазначено, що позивач є власником 99 облігацій внутрішнього займу 1982 року номіналом 25, 50, 100 карбованців. Відповідно до Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» обрахована сума компенсації складає 34780,74 грн.. У лютому 2017 року позивач звернувся до МФУ з запитом щодо надання роз'яснення про здійснення виплат по облігаціям. Йому було надано відповідь, відповідно до якої виплати не здійснюються, оскільки відповідні кошти не передбачені у Державному бюджеті.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у власності позивача є 99 облігацій державної внутрішньої позики 1982 року номіналом 25, 50, 100 карбованців загальною номінальною вартістю 5200 карбованців.

Висновком експертного дослідження №2/2017 від 12.05.2017 року встановлено, що дійсна вартість цих облігацій з урахуванням втрат від знецінення грошових заощаджень, станом на 01.05.2017 року становить 33747,40 грн..

20.02.2017 року позивач звернувся до МФУ щодо надання роз'яснення про здійснення щодо виплат по облігаціям державної внутрішньої виграшної позики 1982 року.

07.03.2017 року МФУ за №31-14040-12/28-172 на адресу позивача надіслано відповідь, в якій роз'яснено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» видатків на заходи щодо поступової компенсації громадянам втрат від знецінення грошових заощаджень не передбачено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачі не порушували права позивача, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», видатки на проведення компенсаційних виплат власникам облігацій Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року не передбачались, та не видавались відповідні постанови.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» встановлюються зобов'язання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства.

Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вбачається, що обов'язковою умовою здійснення компенсації власникам облігацій Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, є виділення коштів на це окремою статтею закону про державний бюджет.

Так, протягом 1996-2009 років та у 2012 році відповідні закони про Державний бюджет України передбачали певні суми для компенсаційних виплат за зазначеними облігаціями.

Кабінетом Міністрів України приймались постанови №1210 від 31.10.1997 року, №825 від 08.06.1998 року, №457 від 25.03.1999 року, №817 від 17.05.2000 року, №275 від 26.03.2001 року, №421 від 05.04.2002 року, №382 від 26.03.2003 року, №306 від 11.03.2004 року, №409 від 30.05.2005 року, №1091 від 03.08.2006 року, №336 від 01.03.2007 року, №1 від 09.01.2008 року, №481 від 20.05.2009 року, №346 від 23.04.2012 року, які передбачали механізми та порядок отримання громадянами компенсаційних витрат.

Таким чином, Законами України про Державний бюджет на відповідні 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016 та 2017 роки, видатки на проведення компенсаційних виплат власникам облігацій Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року не передбачались, а тому Кабінетом Міністрів України не приймались відповідні постанови.

Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів робить висновок, що посилання позивача на бездіяльність КМУ є безпідставними, а законні підстави для здійснення та виплатити позивачу компенсації в розмірі дійсної вартості облігацій державної внутрішньої позики 1982 року у відповідачів відсутні, оскільки ухвалення закону про державний бюджет на відповідний рік та прийняття окремої статті про виділення коштів на компенсацію власникам облігацій Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року у відповідні роки, є виключною компетенцією Верховної Ради України, але відсутність таких рішень у законі про державний бюджет на 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016 та 2017 роки позбавляє відповідачів можливості здійснювати компенсаційні виплати власникам облігацій у вказані роки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 22 березня 2018 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.