Справа № 816/340/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/340/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного виробничого підприємства "Будівельні матеріали" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2018 року Приватне виробниче підприємство "Будівельні матеріали" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказу від 28.08.2017 №382 в частині пункту 3 Додатку 1 до наказу, яким з 01.02.2018 зупинено дію Спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006, виданого Приватному виробничому підприємству "Будівельні матеріали".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 березня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що позивач здійснює користування надрами на території Кагамлицького родовища суглинків Глобинського району Полтавської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006. У вересні 2017 року позивачем було отримано лист Державної служби геології та надр України від 05.09.2017 №19958/03/14-17, відповідно до змісту якого встановлено, що на підставі наказу ОСОБА_1 України №382 від 28.08.2017 дію спецдозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006 зупинено з 01 лютого 2018 року у зв'язку із порушенням надрокористувачем вимог п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин кожні п'ять років експлуатації надрокористувачем родовища корисних копалин. Вказує, що наказ Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 №382 у частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006, власником якого є ПВП "Будматеріали" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки положення п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 щодо обов'язкової переоцінки запасів кожні п'ять років експлуатації є нечинними відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 №1236.

27.02.2018 відповідача подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, в якому зазначає, що твердження позивача є необґрунтованими, а відповідач діяв правомірно при винесенні оскаржуваного наказу Державної служби геології та надр України №382 від 28.08.2017 та п. 3 додатку 1 до даного наказу.

13.03.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому вказав про застосування ОСОБА_1 України п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 у його недіючій редакції. Зазначав, що посилання відповідача на листи Державної фіскальної служби України, в яких викладено позицію щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин кожні п'ять років є протиправними, оскільки дані листи мають виключно рекомендаційних характер та не є нормативно-правовими актами.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач надіслав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне виробниче підприємство "Будівельні матеріали" є власником спеціального дозволу №4103 від 02.11.2006 на користування надрами Кагамлицького родовища суглинків, а саме: видобування суглинків придатних для виробництва цегли будівельної марок "100". Термін дії дозволу - 20 років (а.с.17).

28.08.2017 Державною службою геології та надр України винесено наказ № 382, яким, у зв'язку із порушенням Приватним виробничим підприємством "Будівельні матеріали" вимог п.25 Положення щодо непроведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, останньому встановлено строк для усунення недоліків (а.с.42).

ОСОБА_1 України повідомили позивача, що наказом Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 №382 власнику спеціального дозволу на користування надрами для проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 встановлено дату зупинення дії дозволу з 01.02.2018.

Крім того, у листі вказано, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи, дію вказаного дозволу буде зупинено з 01.02.2018 (а.с. 18).

Пунктом 3 наказу Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 №382 до наказу визначено, що відповідно до п.25 Положення щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 з 01 лютого 2018 року зупинено дію спеціального дозволу №4103 від 02.11.2006, виданого ПВП "БУдматеріали" (а.с.20).

Отже, як підставу для винесення спірного наказу Державною службою геології та надр України визначено п.25 Положення № 865, у редакції, яка передбачає проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Статтею 15 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено. Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Матеріалами справи встановлено, що термін дії дозволу №4103 від 02.11.2006 на користування надрами - 20 років (а.с.17).

Відповідно до ч. 1, ст. 45 Кодексу України про надра для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища. Запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року №865 згідно п. 25 якого (у редакції, чинній до 26.03.2008 року) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 р. №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення №865 та викладено у наступній редакції: "Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року №1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 р. №264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011 року.

Разом з тим, відповідач стверджує, що оскільки зміни до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин не вносились, а попередня редакція п. 25 Порядку №865 не відновлювалась, тому вказаний пункт діє в редакції Постанови № 264.

Суд, не погоджується з даними доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005 року, - визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року №1236 зміни та доповнення до Положення №865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

Враховуючи, що постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення №865, втратила чинність 12.01.2011 року, а попередня редакція пункту 25 Положення №865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, норма пункту 25 Положення № 865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин положення пункту 25 Положення №865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли, а отже Державна служба геології та надр України в наказі №382 від 28.08.2017 визначила підставу для прийняття спірного наказу нечинну норму Положення №865.

Суд також зазначає, що листи Державної фіскальної служби України та Міністерства юстиції України від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, мають лише інформаційний характер та не обов'язковими до застосування, а тому суд не бере їх до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано протиправність дій Державної служби геології та надр України щодо винесення наказу №382 від 28.08.2017 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006.

Таким чином, суд прийшов до висновку про протиправність прийнятого Державною службою геології та надр України наказу від 28.08.2017 № 382 (п. 3 додатку до наказу "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, якими відтерміновано дату зупинення дії") у частині зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006, виданого Приватному виробничому підприємству "Будівельні матеріали" для усунення порушень пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, тому позовні вимоги Приватного виробничого підприємства "Будівельні матеріали" підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1762 грн і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного виробничого підприємства "Будівельні матеріали" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного виробничого підприємства "Будівельні матеріали" (вул. Степова, 4, с. Кагамлик, Глобинський район, Полтавська область, 39043, ) до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, Мсп 680, Південна Частина Києва, Київ, 03680, ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 №382 в частині пункту 3 Додатку 1 до наказу, яким зупинено дію Спеціального дозволу на користування надрами №4103 від 02.11.2006.

Стягнути на користь Приватного виробничого підприємства "Будівельні матеріали" (вул. Степова, 4, с. Кагамлик, Глобинський район, Полтавська область, 39043, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2