Справа № 808/420/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 березня 2018 року об 11 год. 10 хв.Справа № 808/420/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАТО 2013» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Вержбицького, 24, ) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «ЗЕМГРАД» Дніпропетровської міської ради (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд.55, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАТО 2013" (далі - позивач) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - відповідач, ВК Дніпровської МР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство "ЗЕМГРАД" Дніпропетровської міської ради (далі - третя особа, КП «Земград»), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж рекламних засобів», в частині демонтажу «тимчасового рекламного засобу «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.325 Додатку до цього рішення) та «рекламного засобу на фасаді «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.326 Додатку до цього рішення).

Ухвалою суду від 05.02.2018 судом вжито заходів забезпечення адміністративного позову та зупинено дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині демонтажу «тимчасового рекламного засобу «Вина мира» по вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.325 Переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу), «рекламний засіб на фасаді «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.326 Переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу), до набрання законної сили судовим рішення по суті спору.

Ухвалою суду від 12.02.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.03.2018.

Ухвалою суду від 05.03.2018 закрито підготовче судове засідання та призначено судове засідання на 19.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради необґрунтовано та протиправно прийнято рішення від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині демонтажу «тимчасового рекламного засобу «Вина мира» по вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.325 Переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу), «рекламний засіб на фасаді «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.326 Переліку рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу). Позивач зазначає, що вивіска «ВИНА МИРА», яка розташована на фасаді будівлі за адресою: м.Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2, не підпадає під визначення реклами, яке наведене у Закону України «Про рекламу», а відтак і отримувати дозвіл на розміщення такої вивіски позивач зобов'язаний не був. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято в супереч вимог чинного законодавства України та без наявності у відповідача відповідних повноважень. Просить задовольнити позовні вимоги.

19 березня 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримано.

Відповідач у поданому до суду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідачем правомірно та у межах наданих повноважень прийнято рішення від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж рекламних засобів», оскільки позивачем протиправно та без наявності відповідного дозволу розміщено рекламу. Вказує, що твердження позивача про те, що вивіска за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2 не є рекламою не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки серед іншого розмір такої вивіски перевищує 3 кв.м. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи у наданих до суду письмових поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечив та підтримав позицію ВК Дніпровської МР зазначивши, що вивіска за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2 є рекламою, а тому позивач був зобов'язаний у встановленому порядку отримати дозвіл на її розміщення. А оскільки у позивача відповідний дозвіл відсутній відповідачем правомірно прийнято рішення про демонтаж такого рекламного засобу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «ШАТО 2013» користується нежитловим приміщенням будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2 (до перейменування вул. Комунарівська, 2), на підставі договору оренди нерухомого майна б/н від 09.11.2015 укладеного з ТОВ «Новомосковськ-2013».

З грудня 2015 року ТОВ «ШАТО 2013» здійснює торгівельну діяльність у вказаному приміщенні, використовуючи у вивісці магазину знак для товарів і послуг «ВИНА МИРА», на підставі ліцензійного договору про надання дозволу на використання об'єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів і послуг) від 01.09.2015, укладеного з ОСОБА_1.

На фасаді вказаного нежитлового приміщення позивач розмістив вивіски з написом «Вина Мира» та словами «Фирменный магазин», а також вивіски із зображеннями мапи світу та Ейфелевої вежі.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж реклами» вирішено доручити Комунальному підприємству «Земград» Дніпровської міської ради вжити заходів щодо демонтажу рекламних засобів (спеціальних конструкцій), розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, згідно з переліком (додаток).

Так, у Додатку до рішення виконавчого комітету від 28.12.2017 №1047 наведено Перелік рекламних засобів (спеціальних конструкцій) розташованих з порушенням порядку розміщення зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу, серед іншого пункт 325 - вул.Юрія Кондратенка, 2, тимчасовий рекламний засіб, «Вина мира», без наявності чинного дозволу; пункт 326 - вул. Юрія Кондратенка, 2, рекламний засіб на фасаді, «Вина мира», без наявності чинного дозволу.

Позивач, не рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж реклами», звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вивіска розташована на фасаді будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2, не є рекламою, а тому позивач не зобов'язаний був отримувати дозвіл на її розміщення.

Суд зазначає, що Закон України «Про рекламу» визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про рекламу»:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Положеннями частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Отже, законом чітко передбачено, що не можуть вважатися рекламою знаки для товарів і послуг, які розміщені на зовнішньому фасаді приміщення.

Крім того, відповідно до частини 7 статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно пункту 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2003 року № 2067:

спеціальні конструкції тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні), плоскі та обємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами;

вивіска чи табличка елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Таким чином, інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб'єктом, не є рекламою у розумінні частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Суд зазначає, що розміщені на конструкціях позивача словосполучення «фирменный магазин» та «Вина Мира» не містять індивідуалізації, не містять закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається підприємством, а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Доводи відповідача, що розміщена позивачем вивіска не є точним зображенням знаку для товарів і послуг, право на використання якого він має, не свідчать про те, що ця вивіска є зовнішньою рекламою, оскільки інформація на вивісці не призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів до конкретного товару.

Розміщення конструкцій із зображенням мапи світу, не є рекламою, оскільки конструкції не містять інформацію про магазин чи товар, який у ньому продається, а за відсутності уточнень щодо асортименту товару чи напряму діяльності магазину не є підставою вважати такі конструкції рекламою.

Також, зображенням мапи світу та Ейфелевої вежі не містять конкретного посилання на товар чи країну походження, натомість може нести будь-яке інформативне навантаження.

Крім того, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів своє твердження, що вивіска за розміром перевищує 3 кв.м. та розміщена вище першого поверху.

Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищевикладена позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постанові від 06.02.2018 у справі №323/1767/17 (К/9901/297/17).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим таке рішення підлягає скасуванню.

Зазначене зумовлює висновки про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шато 2013».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАТО 2013» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Вержбицького, 24, ) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «ЗЕМГРАД» Дніпропетровської міської ради (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд.55, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.12.2017 №1047 «Про демонтаж рекламних засобів», в частині демонтажу «тимчасового рекламного засобу «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.325 Додатку до цього рішення) та «рекламного засобу на фасаді «Вина мира» вул. Юрія Кондратюка, 2 (п.326 Додатку до цього рішення).

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАТО 2013» за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.03.2018.

Суддя М.С. Лазаренко