Справа № 303/5811/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2018 року

Київ

справа №303/5811/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32492/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2016р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій щодо перерахунку та виплати пенсії протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

У вересні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області та виплат на його користь сум перерахованої пенсії; .

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015р. та виплату недоотриманих сум пенсії, внаслідок здійсненого перерахунку, у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного в довідці № 162 від 24.06.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що раніше призначена йому пенсія підлягає перерахунку в зв'язку із зміною заробітної плати працівникам прокуратури в зв'язку з чим відмова відповідача у такому перерахунку є протиправною.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2016р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017р., позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та здійснити без обмежень у часі виплати пенсії позивачу за вислугу років у відповідності до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ у розмірі 90% від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Закарпатської області від 24.06.2016р. за №167 вих.2016 без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01.12.2015р.

З ухваленими у справі судовими рішеннями не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Закон України «Про Прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІ втратив чинність. Відповідно до ч. 20 ст.86 чинного Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином з 15.12.2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про Прокуратуру». (а.с.121-124)

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Посилався на те, що пенсія як працівнику прокуратури була призначена йому відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в редакції на час призначення пенсії. З огляду на зазначене, право на перерахунок пенсії надане йому з моменту такого призначення і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило положенням статей 22, 58 Конституції України. (а.с.143-148)

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з серпня 2000 року перебуває на обліку в органах Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду Закарпатської області та отримує пенсію, призначену відповідно до закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ.

Позивач 09.08.2016р. звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки №167-вих16 від 24.06.2016р. прокуратури Закарпатської області.

Листом №104-М/09-32 від 11.08.2016р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідно до якого з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", .(а.с.8)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що право на перерахунок пенсії позивачу було гарантоване ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в чинній редакції на час призначення їй пенсії, а відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

При цьому суди посилались на те, що відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В свою чергу, відповідно до статей 8 та 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте, з такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, на час призначення пенсії позивачу (у 2000 році) підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01.01.2015р.

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.

Відповідно до частини 13 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. № 1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Згідно частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015р. делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання в період з 01.01.2015р. по 01.12.2015р. знайшло своє відображення у пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про Прокуратуру" № 1789-ХІІ , визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий відповідної категорії прокурорсько-слідчий працівник на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить. Крім того, положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність, діюче законодавство України також не містить.

Посилання на порушення положень Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ані Закон №76-VIII, яким, зокрема, статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 86 Закону № 1697-VII , не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб'єктами.

Посилання позивача на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача, в запереченнях на касаційну скаргу на положення ст. 58 Конституції України також є безпідставним, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов?язує право на такий перерахунок, а не з часу іі виходу на пенсію. Крім того, посилання позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» є безпідставними, оскільки цією постановою. яка діє з 15.12.2015р. внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена згідно Закону України «Про прокуратуру». Крім того, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. в частині перерахунку пенсії втратила чинність

Крім того, в рішенні від 03.06.2014р. у справі "Великода проти України", Європейський суд з прав людини зазначив про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2016р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017р. у даній справі - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій щодо перерахунку та виплати пенсії протиправними, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук