Справа № 815/4179/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4179/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.08.2017 року №, № та №, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.08.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 82248,35 грн., № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб за податковими зобов'язаннями у сумі 403,66 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 100,92 грн., №, яким позивачу визначено суму пені, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами під час нарахування та виплати заробітної плати в загальній сумі 19761,90 грн., з яких 7198,53 - сума за податковим зобов'язанням, 8642,27 грн. - сума за штрафними (фінансовими) санкціями та 3921,10 грн. - сума пені відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПКУ, які прийнято на підставі акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року» від 26.06.2017 року №692/15-32-1305/ та висновку від 12.07.2017 року №120/15-32-13-05 за результатами розгляду заперечень до акту перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в Акті перевірки відповідач безпідставно робить висновок про те, що позивач отримав, але не відобразив в Книзі доходів і витрат (чим занизив суми валового доходу) 5000,00 грн. з ПДВ від ТОВ «КАПРИКА-ТРЕЙДІНГ» та 12282,67 грн. без ПДВ від ТОВ «ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ». Позивач зазначає, що ТОВ «КАПРИКА-ТРЕЙДІНГ» має перед ФОП ОСОБА_1 заборгованість у сумі 5000,00 грн., яка відображається в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 361 на кінець 2016 року, проте дана відомість у позивача під час перевірки не запитувалась, а на вказану суму позивачем виставлено контрагенту претензію із вимогою розрахуватись за послуги перевезення від 08.08.2017 року №01. Також, відповідач стверджує про здійснення позивачем послуги з перевезення підприємству ТОВ «ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ» на суму 14739,00 грн. з ПДВ (12282,67 грн. без ПДВ), спираючись на дані податкової аналітичної системи, однак ФОП ОСОБА_1 не мала правовідносин з вказаним контрагентом, при цьому, за кодом ЄДРПОУ було виявлено, що ПП «КРОПС», якому позивач у квітні 2016 року здійснив транспортне перевезення на суму 14739,20 грн. з ПДВ, що підтверджується актом надання послуг №31 від 08.04.2016 року, податковою накладною №3 від 08.04.2016 року, ТТН №20 від 04.04.2016 року, рахунком на оплату №27 від 07.04.2016 року та випискою банку №155 від 08.04.2016 року, змінило назву на ТОВ «ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ», а отже, відповідачем необґрунтовано зроблено висновок про те, що ці суми позивачем отримано готівкою та не оприбутковано у касі, у зв'язку з чим протиправно застосовано до позивача штрафні санкції у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми відповідно до абз. 2 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року, а тому ППР від 01.08.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач вказує на протиправність і ППР № від 01.08.2017 року, оскільки дане рішення прийнято на підставі донарахованого доходу за ППР №, який позивач не отримував, а взагалі доданий до нього розрахунок необґрунтований та не дає підстав визначити яким чином та на підставі чого відповідачем донараховано 403,66 грн. та 100,92 грн. Щодо ППР №, в якому відповідачем визначено позивачу суму пені, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами під час нарахування та виплати заробітної плати в загальній сумі 19761,90 грн., з яких 7198,53 - сума за податковим зобов'язанням, 8642,27 грн. - сума за штрафними (фінансовими) санкціями та 3921,10 грн. - сума пені відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПКУ, взагалі є помилковим, оскільки суму різниці між фактично перерахованою сумою ПДФО у розмірі 8857,65 грн. та сумою за даними перевірки 2131,35 грн., яка складає 6726,30 грн. було перераховано позивачем згідно платіжних доручень, однак ДПІ у Малиновському районі м. Одеси дані суми не враховані та знаходяться на «Не з'ясованих платежах», у зв'язку з чим позивач направив до ДПІ відповідний лист з проханням розподілити суми на відповідні рахунки, відносно нарахування та перерахування заробітної плати в сумі 176,41 грн. за вересень 2015 року була сплачена 28.09.2015 року ПД №15 та 288,00 грн. за грудень 2016 року була сплачена 27.01.2017 року квитанція №ПН3052, але ці оплати не були враховані в Акті перевірки, поточна заборгованість по ПДФО за грудень 2016 року у розмірі 288,00 грн. яка виникла в ході нормального операційного циклу та погашена 27.01.2017 року у термін встановлений законодавством до 30.01.2017 року. Позивач також вказує на порушення відповідачем порядку та строку прийняття податкових повідомлень-рішень, що є беззаперечною підставою для їх скасування відповідно до висновку ВСУ у постанові від 15.10.2015 року та ухвалі ВАСУ від 14.03.2013 року. Позивачем надано додаткові письмові пояснення (а.с.216-218 т.1), відповідно до яких позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Від представника позивача 21.02.2018 року надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.67-69 т.2), згідно якого податковим органом наводяться порушення, виявлені під час перевірки позивача згідно акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року» від 26.06.2017 року №692/15-32-1305/, та пояснюється, що позивачем під час проведення перевірки не надавались додаткові документи, що підтверджують наявність заборгованості ТОВ «КАПРИКА-ТРЕЙДІНГ» в розмірі 5000,00 грн. перед позивачем, а сума доходу за надані послуги отримана ФОП ОСОБА_1 та не відображена в Книзі доходів і витрат і є заниженням суми валового доходу платника єдиного податку у 4 кварталі 2016 року. Також, за результатами дослідження даних, викладених в акті та доводів, викладених у запереченнях на акт, перевіркою правильності визначення податкових зобов'язань по єдиному податку встановлено заниження єдиного податку на 403,66 грн., у тому числі за рахунок завищення у 2015 році - 89,83 грн. та за рахунок заниження 493,49 грн. Щодо порушення ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинам з ПП ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ», перевіряючим встановлено надання позивачем послуг вказаному контрагенту на суму 14739,00 грн. з ПДВ (12282,67 грн. без ПДВ). За наслідками перевірки встановлено, що в порушення п.п.2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 року №637, позивачем не оприбутковано готівку - не проведено облік готівки на повну суму її фактичних надходжень у Книзі обліку доходів і витрат у розмірі 16449,67 грн. Станом на 01.01.2017 року значиться кредиторська заборгованість перед бюджетом по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 7198,53 грн., у тому числі ПДФО з доходів найманих працівників - 472,23 грн. та ПДФО з сум винагород по ЦПД - 6726,30 грн., нарахована пеня у сумі 3921,10 грн. Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність порушень з боку позивача та у зв'язку з встановленим порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані повідомлення-рішення, таким чином, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Так, у період з 29.05.2017 р. по 12.06.2017 р. на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.77.1, 77.4 ст.77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, п.2 ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу від 12.05.2017 р. № 1410, виданого ГУ ДФС в Одеській області, плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2017 року та направлення від 25.05.2017 року №32285/13-05, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків та зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Вороною Т.В. проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 26.06.2017 року №692/15-32-130/ (а.с. 15-61 т.1).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1:

1) п.п16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, пп.296.1.2 п.296.1 ст. 296 Податкового кодексу України та «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011р. № 1637, зареєстрованим в Мінюеті України 30.12.2010р. №1425/18720 (у період 01.07.2014- 31,07.2015), та у період з 01.08.2015 року «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015р. № 579, зареєстрованим в Міністерстві України 07.07.2015 №801/27246 підприємець неналежно протягом у період 01.07.2014-31.12.2016 проводив облік доходів і витрат, не відображення отриманого доходу за період перебування на спрощеній системі оподаткування у розмірі 47488,00 грн.;

2) п 292.1, п.292.6 ст. 292, част. 1) п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України платнком занижено єдиного податку на 1078,66 гри. у т.ч. за рахунок завищення у 2014- 256,14 грн., у 2015 році - 89,83 гри. та за рахунок заниження - 1424,64 грн.;

3) п.п.14,1,180 п. 14.1 ст, 14, п.18.1 ст.18, п.п.168.1.1 п. 168.1, п. 168.4 ст, 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами під час нарахування та виплати доходів громадянам у вигляді заробітної плати та винагороди за цивільно - правовими договорами, не перерахований до відповідного бюджету у розмірі 7198,53 грн.;

4) на підставі п. 129.4 ст.129 Податкового кодексу України за порушення термінів перерахування податку на доходів з фізичних осіб нарахована пеня у розмірі - 3921,10 грн;

5) ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Наказу МДЗ України від 21.04.2014 року №49 та Наказу МДЗ України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» включені відомості з недостовірними даними, а саме: не відображені в податковому розрахунку за формою 1 ДФ суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за ознакою доходу « 157». які були виплачені (нараховані) фізичним особам - підприємцям, заниження сум виплаченого доходу, що призвело до перекручення даних;

6) ч.8, ч.11 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року за №2464- 1У "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - порушення термінів сплати єдиного внеску нарахованого працівникам на суми заробітної плати, винагороди по строку сплати у період з 20.08,2014 по 20.01.2017 року;

7) б) ст. 185, п.б) ст. 186, п. 187.1. ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету складає 136131 грн., у т.ч. по періодах: липень 2014 - 4952 грн., жовтень 2014- 2612 грн., листопад 2014 - 3417 грн., лютий 2015- 90грн., березень 2015- 2667 грн., липень 2015 - 4714 грн., серпень 2015- 11484 грн, вересень 2015- 10461грн, грудень 2015- 33 гри., лютий 2016 - 15741 грн., березень 2016 55702 грн., квітень 2016- 16631 грн., липень 2016- 2759грн, вересень 2016- жовтень - 2186 грн., листопад 2016 -2420 грн. грудень 2016 - 262 грн.;

8) п. 201.10 ст. 201 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року Хе2755-У1 (із внесеними змінами га доповненнями з урахуванням перехідних положень) - порушення термінів реєстрації податкової накладної, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість;

9) пп. 16.1.12, п.16.1 ст.16, п.44.1. и.44,3 ст.44, пп.296.1.2 п.296.1 ст. 296 Податкового кодексу України - не забезпечення зберігання документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства;

10) пп.49.18.5 п.49.18 ст.48, п.177.11 ст. 177 Податкового кодексу України - не своєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за рік 2014 по строку подання до 09.02.2015 року;

11) п.2.2, п.2.6 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від ІЗ січня 2005р. за №40/10320 - не оприбуткування готівки - не проведення обліку готівки на повну суму її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат у розмірі 47488,0 грн.

Не погоджуючись з висновками акту, позивач подав відповідні заперечення, на підставі яких, згідно висновку ГУ ДФС в Одеській області №3701/М/15-32-13-05-09 від 13.07.2017 року (а.с.62-72 т.1), висновки акту викладено в наступній редакції, зокрема:

1) п.п16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, пп.296.1.2 п.296.1 ст. 296 Податкового кодексу України та «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011р. № 1637, зареєстрованим в Мінюеті України 30.12.2010р. №1425/18720 (у період 01.07.2014- 31,07.2015), та у період з 01.08.2015 року «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015р. № 579, зареєстрованим в Міністерстві України 07.07.2015 №801/27246 підприємець неналежно протягом у період 01.07.2014-31.12.2016 проводив облік доходів і витрат, не відображення отриманого доходу за період перебування на спрощеній системі оподаткування у розмірі 16449,67 грн.;

2) п 292.1, п.292.6 ст. 292, част. 1) п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України платнком занижено єдиного податку на 1078,66 гри. у т.ч. за рахунок завищення у 2014- 256,14 грн., у 2015 році - 89,83 гри. та за рахунок заниження - 1424,64 грн.;

7) б) ст. 185, п.б) ст. 186, п. 187.1. ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету складає 129595 грн., у т.ч. по періодах: липень 2014 - 4952 грн., жовтень 2014- 2612 грн., листопад 2014 - 3417 грн., лютий 2015- 90грн., березень 2015- 2667 грн., липень 2015 - 4714 грн., серпень 2015- 11484 грн., вересень 2015- 10461грн, грудень 2015- 33 гри., лютий 2016 - 15741 грн., березень 2016 - 53221 грн., квітень 2016- 16631 грн., серпень 2016- 1092 грн., вересень 2016- жовтень - 2186 грн., листопад 2016 -32 грн., грудень 2016 - 262 грн.;

8) п. 201.10 ст. 201 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року Хе2755-У1 (із внесеними змінами га доповненнями з урахуванням перехідних положень) - порушення термінів реєстрації податкової накладної, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість ( з урахуванням уточнюючої таблиці);

11) п.2.2, п.2.6 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від ІЗ січня 2005р. за №40/10320 - не оприбуткування готівки - не проведення обліку готівки на повну суму її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат у розмірі 16449,67грн.

Інші пункти залишено без змін.

На підставі встановлених порушень, вказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області та висновку від 12.07.2017 року №120/15-32-13-05 за результатами розгляду заперечень до акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від від 01.08.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 82248,35 грн., № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб за податковими зобов'язаннями у сумі 403,66 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 100,92 грн., №, яким позивачу визначено суму пені, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами під час нарахування та виплати заробітної плати в загальній сумі 19761,90 грн., з яких 7198,53 - сума за податковим зобов'язанням, 8642,27 грн. - сума за штрафними (фінансовими) санкціями та 3921,10 грн. - сума пені відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПКУ. (а.с. 12-14 т.1).

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкові повідомлення-рішення від 01.08.2017 року №, № та № протиправними та такими, що не відповідають суті виявлених порушень з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України ( далі - ПК України, в редакції, чинній до 01.01.2017 року) передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1. статті 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У періоді, що перевірявся податковим органом, ФОП ОСОБА_1 мала господарські відносини, зокрема, з ТОВ «КАПРІКА ТРЕЙДІНГ» та ПП «КРОПС».

Так, щодо посилань відповідача в акті та у висновку про невідображення позивачем в Книзі доходів і витрат 5000,00 грн. отриманих від ТОВ «КАПРИКА ТРЕЙДІНГ» спростовується наявними у матеріалах справи: оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за січень 2014 року - грудень 2016 року, в якому відображена заборгованість вказаного контрагента перед позивачем (а.с.86), актами надання послуг від 12.04.2016 року №27, №28, №33, податковими накладними від 12.04.2016 року, рахунками на оплату №28 та №30 від 12.04.2016 року, №33 від 21.04.2016 року, банківськими виписками по рахунку, претензією (а.с.87-103 т.1).

Щодо встановленого відповідачем порушення ФОП ОСОБА_1 про здійснення позивачем послуги з перевезення підприємству ТОВ «ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ» на суму 14739,00 грн. з ПДВ (12282,67 грн. без ПДВ), спираючись на дані податкової аналітичної системи, які не відображені позивачем, податковим органом необґрунтовано зроблено висновок про те, що ці суми позивачем отримано готівкою та не оприбутковано у касі, у зв'язку з чим протиправно застосовано до позивача штрафні санкції у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми відповідно до абз. 2 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року, оскільки ФОП ОСОБА_1 мала правовідносин з контрагентом - ПП «КРОПС» (), при цьому, за кодом ЄДРПОУ виявлено та не заперечується відповідачем, що ПП «КРОПС», якому позивач у квітні 2016 року здійснив транспортне перевезення на суму 14739,20 грн. з ПДВ, що підтверджується актом надання послуг №31 від 08.04.2016 року, податковою накладною №3 від 08.04.2016 року, ТТН №20 від 04.04.2016 року, рахунком на оплату №27 від 07.04.2016 року та випискою банку №155 від 08.04.2016 року (а.с.127-132 т.1), яке згідно даних ЄДРПОРУ (а.с.1-7, 8-15 т.2) 19.05.2017 року внесло зміни до установчих документів юридичної особи та змінило повне та скорочене найменування на Приватне підприємство «ТК «АТЛАНТІК-ТРЕЙДІНГ».

Отже, посилання відповідача в акті та у висновку на порушення позивачем п.2.2, п.2.6 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від ІЗ січня 2005р. за №40/10320 - не оприбуткування готівки - не проведення обліку готівки на повну суму її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат у розмірі 16449,67грн. є хибними, а тому ППР від 01.08.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КЗпП встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 ПК України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до п. є п.п.14.1.54 п.14.1 ст.1 4 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

Згідно з пп.14.1.180 п14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відносно нарахування та перерахування заробітної плати в сумі 176,41 грн. за вересень 2015 року була сплачена 28.09.2015 року ПД №15 та 288,00 грн. за грудень 2016 року була сплачена 27.01.2017 року квитанція №ПН3052, але ці оплати не були враховані в Акті перевірки.

Щодо фактичного нарахування та перерахування ПДФО з сум винагород за цивільно-правовими договорами, позивачем надано копії квитанцій про сплату та копії виписок банку (а.с.105-124), а також лист з проханням провести перерахування суми коштів з рахунку «невизначені платежі» на відповідний розрахунковий рахунок «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата» (а.с.103).

Також, відповідно до наявної в матеріалах справи відмови в наданні довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 12.10.2017 року, позивач має податковий борг за платежами 70 71010000 та 30 , при цьому згідно нових реквізитів рахунків для сплати податків у м. Одеса з 16.03.2015 року, вказані у відмові платежі не містять відомостей щодо заборгованості по ПДФО (а.с.215 т.1).

В розрізі наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що викладені в акті перевірки факти взагалі не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку або на будь-яких інших доказах, висновки відповідача зроблені без належної оцінки та дослідження зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі суб'єктивних припущень, що, як наслідок, вказує на недоведеність встановлених перевіркою порушень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.08.2017 року №, № та № - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 01.08.2017 року №, № та №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1026 /одна тисяча двадцять шість/ грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, ІК , 65078, АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області, , 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5.

Суддя П.П.Марин

.