Справа № 337/5185/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 березня 2018 року Справа № 337/5185/17 ЗП/808/3/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (69121, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1)

до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25-а )

про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1П.) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач або Правобережне ОУПФУ м. Запоріжжя), в якому позивач просить суд зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 4124894, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25 А) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 69121, АДРЕСА_1), грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 19 січня 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

31 січня 2018 року ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Татаринова Д.В. відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 28 лютого 2018 року.

За вимогами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному ОУПФУ м. Запоріжжя та на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі №3372146/17 від 17 липня 2017 року, з 22 грудня 2016 року отримує пенсію за віком. 08 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком. Відповідач відмовив у виплаті зазначеної грошової допомоги, оскільки позивачу з 09 грудня 2003 року була призначена пенсія за вислугу років, а в постанові суду від 17 липня 2017 року відсутнє зобовязання виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій. Позивач звертає увагу, що не отримував будь-якого виду пенсії, тому відповідач необґрунтовано відмовив у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Просить розглянути справу за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№4315 від 12 лютого 2018 року), у якому зазначено, що позивач перебуває на обліку та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти, з 09 грудня 2003 року по 11 грудня 2003 року. 09 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Згідно з Розпорядженням 161750 від 16 липня 2017 року позивачеві здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з 09 липня 2017 року. Також відповідач вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду.

Представник відповідача 28 лютого 2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин та керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

На підставі Протоколу 2037 від 10 грудня 2003 року ОСОБА_1 з 09 грудня 2003 року призначено пенсію за вислугу років.

15 грудня 2003 року позивачем до відповідача подано заяву, в якій ОСОБА_1 просила припинити виплату пенсії, оскільки вона працевлаштувалась за спеціальністю з 12 грудня 2003 року.

Відповідно до Розпорядження №161750 від 16 липня 2013 року ОСОБА_1 здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з 09 липня 2013 року.

Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17 липня 2017 року по справі №337/2146/17, яка набрала законної сили 03 жовтня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, а саме: визнано протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині відмови ОСОБА_1 щодо обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують її зверненню за призначенням пенсії 09 липня 2013 року, із підвищенням її розміру відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і виплатити недоплачений її розмір починаючи з 22 грудня 2016 року, з урахуванням різниці, що була сплачена.

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевого положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 11 грудня 2017 року №501/Б-9 повідомив ОСОБА_1, що оскільки позивачу з 09 грудня 2003 року була призначена пенсія за віком, а в постанові суду від 17 липня 2017 року відсутнє зобовязання щодо виплати згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій законних підстав не має.

ОСОБА_1 не погоджуючись із такими діями відповідача звернулася до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років. Суд звертає увагу, що поняття призначення пенсії та фактичне її отримання не є тотожними.

Отже, захищаючи права позивача суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не надано доказів фактичного отримання ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, отже й не можна вважати що позивач використала своє право.

Відтак суд вважає, що ОСОБА_1 має право на виплату згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Щодо твердження відповідача про пропущення позивачем строків звернення до суду суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 оскаржувала розрахунки пенсії, які впливають на суму виплати в десятикратному розмірі, що підтверджується Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17 липня 2017 року по справі №337/2146/17, яка набрала законної сили 03 жовтня 2017 року, та Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року по справі №337/2146/17, відтак позивач раніше не мав змоги захистити свої права у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позивачем строк звернення до суду із цим позовом не пропущено.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку що, відповідач зобовязаний виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач проти позову заперечив, доводи позивача не спростував.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69121, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25-а ) про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 4124894, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25 А) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 69121, АДРЕСА_1), грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Присудити на користь ОСОБА_1 (69121, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25-а ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 26 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов