Справа № 591/5526/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 591/5526/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.01.2018, суддя Кривцова Г.В., вул. Академічна, 13, м. Суми, Сумська, 40030, повний текст складено 23.01.18 по справі № 591/5526/17

за позовом ОСОБА_2

до заступника начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Зарічного районного суду м. Суми із позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19 вересня 2017 року, винесену заступником начальника Офісу ВПП ДФС ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1020 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.01.2018р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та неповного зясування обставини, які мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як підтверджено матеріалами справи, рішенням заступника начальника Харківського управління Офісу ВПП ДФС № від 22 серпня 2017 року до ТОВ «СМНВО» застосовано штрафні санкції на суму 69,44 грн. та нарахування пені у сумі 3,12 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за травень, червень на загальну суму 347,24 грн. терміном сплати 20 червня 2017 року, 20 липня 2017 року (фактично сплачено з 22 червня 2017 року по 28 липня 2017 року).

06 вересня 2017 року фахівцем Харківського управління Офісу ВПП ДФС складено протокол №368 відносно ОСОБА_2 - головного бухгалтера ПАТ «СМНВО» про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КпАП України, за несвоєчасну сплату єдиного внеску за травень, червень 2017 року на загальну суму 347,24 грн., терміном сплати 20 червня 2017 року, 20 липня 2017 року, чим порушено абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Постановою заступника начальника Офісу ВПП ДФС ОСОБА_4 від 19 вересня 2017 року посадову особу ПАТ «СМНВО» ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату ЄСВ за травень, червень 2017 року на загальну суму 347,24 грн., терміном сплати 20 червня 2017 року, 20 липня 2017 року (фактично сплачено з 22 червня 2017 року по 28 липня 2017 року), притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення абз 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП - є законною та обґрунтованою.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 283 КпАП України визначено зміст постанови про адміністративне правопорушення, в якій в т.ч., зазначається нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення абз.1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

У вказаній постанові відсутні посилання на конкретну статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення України, якою передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, в постанові не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Водночас, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не врегульовує підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску та не визначає вид та розмір адміністративного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Натомість, відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і загальнообов'язкове державне пенсійне страхування врегульовано ст. 165-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду першої інстанції, що в спірній постанові та в бланку постанови, який є додатком до Інструкції з оформлення органом доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, не передбачено графи для посилання на статтю КУпАП, колегія суддів вважає помилковим, оскільки оскаржувана постанова та бланк постанови про накладення адміністративного стягнення (додаток 4 до Інструкції) містять графу для проставлення статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення якої особа притягається до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Більш того, стаття 165-1 КУпАП має назву «Порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а стаття 9 Закону - «Порядок обчислення і сплати єдиного внеску».

Однак, відповідачем прийнято постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення абз.1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», тобто за порушення, яке не передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення України.

Отже, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке не передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення України, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування оскарженого судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. 242, 272, 286, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.01.2018р. скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_2 до заступника начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19 вересня 2017 року, винесену заступником начальника Офісу ВПП ДФС ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1020 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7