Справа № 806/3675/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м.Житомир справа № 806/3675/17

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

секретар судового засідання Климчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЕВС" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 10.11.2017 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЕВС" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 10.11.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскільки суми ПДВ за операціями з поставки ріпаку до ТОВ СП "Нібулон" за видатковими накладними №14 від 05.08.2017, №5 від 07.08.2017, № 7 від 09.08.2017 та №18 від 15.08.2017 віднесені до складу податкових зобов'язань з ПДВ за податковими накладними №24 від 09.08.2017р., №29 від 05.08.2017 р., №30 від 07.08.2017р. №31 від 15.08.2017, то віднесені до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №21 від 15.08.2017, №25 від 15.08.2017, №26 від 15.08.2018, №23 від 07.08.2017, №28 від 07.08.2017, №20 від 09.08.2017, №18 від 07.08.2017 та №17 від 05.08.2017, але не зареєстровані не призвели до заниження позивачем податкових зобов'язань на загальну суму ПДВ 489669, 01 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов.

В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, а саме податкової декларації з ПДВ за серпень 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Зевс", за результатами якої складено акт перевірки №7442/06-30-12-01-27 від 19.10.2017р.

В ході перевірки встановлено, що при заповненні податкової декларації у рядку 1.1 розділу 1 "Податкові зобов'язання" не задекларовано (занижено) податкові зобов'язання на загальну суму ПДВ 489669,00 грн., які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі вказаного акту, 10.11.2017 Головним управлінням ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 354037,00 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ в сумі 203448,00 грн. (а.с.46, 48).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі – Кодекс) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Кодексу, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Кодексу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Кодексу).

Згідно із п.201.1 Кодексу на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 Кодексу).

Згідно із п.201.10 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз.5 п.201.7 Кодексу).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз.10 п.201.7 Кодексу).

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абз.12 п.201.7 Кодексу).

Пунктом 201.16 Кодексу передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п’яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Як встановлено судом, ТОВ "Агро-Зевс" були відправлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №17 від 05.08.2017, №18 від 07.08.2017, №20 від 09.08.2017, №21 від 15.08.2017 (покупець ТОВ СП "Нібулон"), загальна сума ПДВ за якими становила 309098,01 грн. Проте, рішеннями комісії ДФС від 23.08.2017 по податковим накладним №17 від 05.08.2017, №18 від 07.08.2017, №20 від 09.08.2017 - було відмовлено у їх реєстрації (а.с.62-64).

З пояснень представника позивача слідує, що у зв'язку з зупиненням реєстрації податкових накладних №17 від 05.08.2017, №18 від 07.08.2017, №20 від 09.08.2017, №21 від 15.08.2017 в єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем неодноразово виписувалися податкові накладні за операціями з поставки ріпаку на користь ТОВ СП "Нібулон" по видатковим накладним №14 від 05.08.2017, №15 від 07.08.2017, №17 від 09.08.2017, №18 від 15.08.2017, а саме: податкові накладні №23 від 07.08.2017, №24 від 09.08.2017, №25 від 15.08.2018, №26 від 15.08.2018, №29 від 05.08.2018, №27 від 07.08.2017, №28 від 07.08.2017, №30 від 07.08.2017, №31 від 15.08.2017.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року та реєстру виданих та отриманих податкових накладних, ТОВ "Агро-Зевс" суми ПДВ за операціями з поставки ріпаку до ТОВ СП "Нібулон" за видатковим накладним №14 від 05.08.2017, №15 від 07.08.2017, №17 від 09.08.2017, №18 від 15.08.2017 віднесені до складу податкових зобов'язань з ПДВ за податковими накладними №24 від 09.08.2017, №29 від 05.08.2018, №30 від 07.08.2017, №31 від 15.08.2017.

Як вбачається із акту перевірки, відповідачем при проведенні перевірки 19.10.2017 не з'ясовувалось питання щодо наявності зареєстрованих податкових накладних на загальну суму ПДВ 489669, 01 грн. та віднесення підприємством сум ПДВ до складу податкових зобов'язань з ПДВ у декларації за серпень 2017 року.

Отже, мають місце розбіжності даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних.

За приписами п.75.1 ст.75 Кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1 цієї статті камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов’язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно із пп.75.1.2 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до ст.76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Кодексу відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

З аналізу наведених вище положень Податкового Кодексу України слідує, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки може перевіряти дані єдиного реєстру податкових накладних, та при виявленні розбіжності - провести документальну позапланову виїзну перевірку.

Натомість, після виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних відповідачем всупереч п.201.10 ст.201 Кодексу не було проведено документальну позапланову виїзну перевірку.

У постанові від 27.01.2015 по справі №21-425а14 (номер в ЄДРСР 43075087) Верховний Суд України виклав правову позицію, відповідно до якої невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача щодо проведення лише камеральної перевірки позивача, суд вважає, що така перевірка не має правових наслідків, а складений за наслідками такої перевірки акт не може вважатися належним та допустимим доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області №, № від 10.11.2017 р., прийняті на підставі вказаного акту, слід визнати протиправними та скасувати.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій та прийнятого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) № від 10.11.2017 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) № від 10.11.2017 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЕВС" (вул. В.Бердичівська, 23, м.Житомир, 10014, ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 8362,28 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Липа

Повне судове рішення складене 27 березня 2018 року