Справа № 750/14351/17
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Чернігів Справа № 750/14351/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської міської ради № 21/VII-22 від 29.06.2017 в частині відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди); зобов'язання Чернігівської міської ради видати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,00476 га, для городництва (на умовах оренди).

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваним рішенням йому протиправно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у рішенні відсутні посилання на підстави відмови.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, подав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з статтею 229 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в квітні 2016 року позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,04776 га, розташованої за АДРЕСА_1 призначеної для городництва.

Листами від 05.07.2016 та від 12.10.2016, підписаними начальником Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, позивачу повідомлено про те, що питання дозволу включено до проекту рішення міської ради №9/VІІ, але 30.06.2016 на засіданні сесії міської ради вказане питання не набрало необхідної кількості голосів, а тому знято з розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Чернігівську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0476 га, розташованої за АДРЕСА_1 призначеної для городництва.

Пунктом 4 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по м. Чернігів, вул. Тополина, 40 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди).

07.04.2017 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення Чернігівської міської ради від 28.02.2017 №16/VІІ-21 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Тополиній, 40 у м. Чернігові, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) та зобов'язання Чернігівської міської ради на найближчій сесії повторно розглянути по суті заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Тополиній, 40 у м. Чернігові, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Постановою Деснянського районного суду в м. Чернігові від 15.05.2017 по справі № 750/3617/17 позов задоволено, визнано нечинним та скасовано п. 4 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» від 28 лютого 2017 року №16/VІІ-21 про відмову у наданні мені дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Тополиній, 40 у м. Чернігові, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) та вирішено зобов'язати Чернігівську міську раду розглянути заяву щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Тополиній, 40 у м. Чернігові, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством та прийняти мотивоване рішення за наслідками її розгляду.

Однак, Рішенням Чернігівської міської ради від 29.06.2017 № 21/VІІ-22 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди).

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно з частиною 3 статті 123 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Крім того, згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Таким чином, суд вважає, що у разі звернення особи із заявою в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до міської ради про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту земельної документації, заява має бути розглянута міською радою виключно на пленарному засіданні та, за результатами розгляду заяви, має бути прийнято відповідне рішення. При цьому, рішення про відмову у задоволенні клопотання згідно наданими громадянами документами повинно бути мотивоване, із зазначенням підстав для такої відмови.

Оскаржуваний позивачем пункт рішення не відповідає вищевказаним положенням Земельного кодексу України, оскільки рішення про відмову у задоволенні заяви було прийнято без мотивування та без зазначення підстав для такої відмови.

Крім того, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що рішення Чернігівської міської ради № 21/VII-22 від 29.06.2017 в частині відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди) слід визнати протиправним та скасувати, та зобов'язати Чернігівську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,00476 га, для городництва (на умовах оренди).

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У свою чергу, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Чумаком А.В. надано суду договір про надання правової допомоги від 27.12.2017 (а.с. 61) та калькуляцію вартості правової допомоги (а.с.60), прибутковий касовий ордер від 27.12.2017 (а.с. 62).

Отже, адвокатом документально доведено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин та з урахуванням задоволення адміністративного позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.

Також, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 229, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Тополина, 40, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ) № 21/VII-22 від 29.06.2017 в частині відмови в наданні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди).

Зобов'язати Чернігівську міську раду (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,00476 га, для городництва (на умовах оренди).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць