Справа № 320/1594/17-а
Суддя: Купавська Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.03.2018
Справа № 320/1594/17-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі адміністративну справу за позовом Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору, посилаючись на те, що на його адресу надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.02.2017, ВП №53465519, про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-10763/11 щодо зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, починаючи з 12.10.2010 по 11.05.2011. Згідно п.3 постанови з боржника стягується виконавчий збір у сумі 12800 гривень. На думку позивача вказана постанова в частині стягнення виконавчого збору є незаконною та протиправною, оскільки фінансове забезпечення виплат пенсії, нарахованої ОСОБА_1 при виконанні рішення суду, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, на думку позивача, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З урахуванням викладеного, виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 11.05.2011 у справі № 2-а-10763/11 здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що в свою чергу свідчить про незаконність стягнення з боржника судового збору. Крім того, відповідно до розпорядження № 139667 від 25.07.2013 рішення суду у справі №2-а-10763/11 управлінням самостійно виконано в частині нарахування доплати до пенсії у розмірі 1213,97 грн., а в частині виплати стягнення здійснюється через Державну казначейську службу України. Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: 25.07.2013. Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.02.2017, ВП №53465519, в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. До суду надійшло заперечення на позов, в якому відповідач просить відмовити Мелітопольському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Відповідно до наданого заперечення відповідач зазначає, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.02.2017, ВП № 53465519, в порядку ст.ст.3, 4, 24-27 ЗУ «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-10763/11, виданого Мелітопольським міськрайонним судом. Відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження повинен зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору та про його розмір. Частинами 5, 7, 9 вказаної статті встановлюються підстави, при наявності яких виконавчий збір не стягується. Однак, жодних підстав для не стягнення виконавчого збору з боржника в даному випадку не було. По-перше, судове рішення в частині виплати нарахованих сум не виконано, належні ОСОБА_1 суми лише нараховані, а тому, не підлягає застосуванню ч.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_2 України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та відповідний Порядок, затверджений Постановою КМУ від 03.09.2014 року №440, розповсюджується лише на судові рішення, які набрали законної сили до 01.01.2013, а тому, п.3 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» також застосуванню не підлягає. Жодних доводів з посиланням на нормативно-правові акти, які б передбачали підстави для не стягнення з боржника виконавчого збору чи про звільнення його від виконавчого збору, позивачем в позові не зазначено, а тому, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Постановою державного виконавця від 22.02.2017, ВП № 53465519, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/10763/11, виданого 02.11.2016 Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області щодо зобовязання зробити перерахунок ОСОБА_1 за період з 12.10.2010 по 11.05.2011 надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сум, виплачених в цей період /а.с.52/.

Одночасно вказаною постановою державним виконавцем прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 гривень.

Оскільки предметом оскарження є рішення державного виконавця, прийняте 22.02.2017, то спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

До обовязків виконавців відповідно до ст. 18 Закону належить вжиття передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, а також вчинення виконавчих дій неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі; здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

За приписами ч. 5 ст. 26 зазначеного закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно положень ч.1,2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У відповідності до п.3 ч.5 вказаної статті виконавчий збір не стягується, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення судом на користь ОСОБА_1Т.) дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Отже, вказаною нормою Закону гарантувалась виплата підвищення до пенсії в певному розмірі, тобто фактично щомісячна виплата визначеної суми грошових коштів. Оскільки грошові кошти, безумовно, є майном, тож суд, зобов'язавши відповідача нарахувати та виплатити особі підвищення до пенсії, фактично зобов'язав Мелітопольське об'єднане УПФУ в Запорізькій області визначити розмір такого підвищення та виплатити особі певну суму грошових коштів, тобто, передати їй у власність майно.

Таким чином, оскільки за приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, суд вважає, що рішення суду на користь ОСОБА_1 підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою УПФУ від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пункту 4 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, враховуючи повноваження Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та приймаючи до уваги те, що фактична виплата перерахованих пенсій у звязку з виконанням рішень судів можлива лише за умови фінансування з державного бюджету (за певною бюджетною програмою), стягнення виконавчого збору є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є цілком законними та обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, ст.ст. 1, 18, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 Вікторовича ВП №53465519 від 22.02.2017 в частині стягнення з Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виконавчого збору у розмірі 12 800 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.М. Купавська