Справа № 588/538/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 березня 2018 року

Київ

справа №588/538/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13169/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 9 червня 2016 року (головуючий суддя Шевченко В.С.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року (головуючий суддя Рєзнікова С.С., судді: Бегунц А.О., Старостін В.В.) у справі №588/538/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив

- визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області в призначенні позивачу пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ неправомірною;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, та в період з 29 серпня 1986 року по 30 вересня 1986 року брав участь в ліквідації аварії в м.Прип`ять та м.Чорнобиль, що дає йому право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на десять років, згідно зі ст.55 Закону №796-ХІІ.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 9 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 26 червня 2015 року та в період з 29 серпня 1986 року по 30 вересня 1986 року брав участь в ліквідації аварії в м.Прип`ять та м.Чорнобиль, що встановлено рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19 квітня 1994 року.

28 грудня 2015 року позивач звернувся до УПФ в Тростянецькому районі з заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на десять років, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

31 березня 2016 року відповідач повідомив про відмову в задоволенні заяви з тих підстав, що ОСОБА_1 не надано необхідних для призначення пенсії документів, які підтверджують період його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.24).

Суди визнали таку відмову правомірною, оскільки при зверненні позивача до УПФ в Тростянецькому районі із заявою про призначення йому пенсії, не були надані первинні документи, які б підтверджували роботу позивача в зоні відчуження в період з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року, а саме: про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджена належними документами, які були подані відповідачу разом із заявою про призначення пенсії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я врегульовано Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 55 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом №796-ХІІ).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році від 1 до 14, у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року № 690/23/15-а.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїй постанові від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17.

Встановлені судами обставини справи свідчать, що позивач має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, він віднесений до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в період з 29 серпня 1986 року по 30 вересня 1986 року брав участь в ліквідації аварії в м.Прип`ять та м.Чорнобиль. Тобто наведені документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ. Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу 28 грудня 2015 року, саме з цієї дати його права підлягають відновленню.

Відповідно до ст.351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 345, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 9 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у справі №588/538/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладену у листі від 31 березня 2016 року за №1060/03-43.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 28 грудня 2015 року пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду