Справа № 820/804/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2018 р. № 820/804/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рубан В.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022), в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.01.2018 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19.10.1999) згідно з довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 № 125 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно з довідкою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 року № 125, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4786,26 грн., разових премій в сумі 713,35 грн., грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 5294,52 грн. та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС в сумі 47 383,93 грн., починаючи з 28.12.2016 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті судового збору;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі, зобов`язавши відповідача подати до суду звіт про виконання ним судового рішення у визначений судом строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.09.2013 р. звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України і на сьогоднішній час він отримує пенсію за вислугу років, розмір якої був розрахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виходячи з посадового окладу позивача, окладу за звання, надбавки за вислугу років, а також середньомісячних додаткових складових частин його грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби - надбавок та щомісячної премії. Таким чином, пенсія була нарахована і виплачується Відповідачем до цього часу без урахувань фактично отриманих позивачем за 24 останні календарних місяці служби перед звільненням сум таких додаткових видів грошового забезпечення, як: матеріальної допомоги на оздоровлення; разових премій (заохочень); грошової компенсації за невикористану відпустку; одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС, що не відповідає і суперечить чинному на сьогодні законодавству України. 27.12.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок неправильно призначеної йому пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарних місяця служби перед звільненням згідно з довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 № 125 та, одночасно, з другою своєю заявою від 27.12.2017 про призначення/перерахунок пенсії, складеною позивачем за формою згідно з додатком № 1 до постанови Правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1. Однак, листом від 16.01.2018 № 4029/С-14, відповідач Рішенням про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 16.01.2018, в якому з посиланням на норми статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 22.12.2010 № 1170 та зід 13.02.2008 № 45 вказав на те, що пенсія нібито призначена і виплачується позивачу правильно і підстав для перерахунку її у бік збільшення на підставі наданих документів немає. З таким Рішенням позивач не згодний і вважає його протиправним. У зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.01.2018 року повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років.

27.12.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарних місяця служби перед звільненням згідно з довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 № 125 та, одночасно, з заявою від 27.12.2017 про призначення/перерахунок пенсії, складеною позивачем за формою згідно з додатком № 1 до постанови Правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 (а.с. 16,17).

Відповідач, Листом від 16.01.2018 № 4029/С-14, надіслав Рішенням про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 16.01.2018.

Згідно вказаного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб, врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року N 2262-ХП (далі - Закон). Статтею 43 Закону передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Будь-які допомоги, винагороди чи заохочення вказаною статтею Закону не передбачені. Згідно з пунктами 2 та 14 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170, одноразова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби та матеріальна допомога разового характеру, що надається у зв'язку із сімейними обставинами, іншими словами - допомога на вирішення соціально-побутових питань, на оплату лікування, тобто допомога на оздоровлення не відносяться до виплат з яких сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відповідно до ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі зазначеного рішення Кабінету Міністрів України, силові міністерства та відомства повідомляють Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення с звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постав Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстровані:' Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, признач (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на під документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами сило-міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці, і на покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів. У зв'язку з вище викладеним, підстави для перерахунку пенсії, за надані-:1-пенсіонером ОСОБА_1 документами, відсутні (а.с. 19).

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 р. "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів; до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.10-1 цього Закону гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 постанови). Пунктом 5 вказаної постанови передбачено надання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначені постановою № 1294 та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007р № 499.

Зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Частина 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" гарантує право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі-постанова № 1294) та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористану відпустку з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та мають враховуватись при призначенні пенсії.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висвітленій Верховним Судом України у справі № 21-70а15 від 10.03.2015 р.

Статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонером на час перерахунку.

За змістом частини третьої статті 43 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ця норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, і в рішенні Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року, прийнятому у справі № 21-1115а16.

При цьому суд враховує і те, що при нарахуванні одноразової грошової допомоги утримання страхових внесків не проводилось, про що також вказано в довідці від 15.12.2017р. № 125 (а.с.15).

Враховуючи викладене, вимоги щодо включення до перерахунку пенсії позивача одноразової грошової допомоги при звільненні є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, разових премій, грошової компенсації за невикористану відпустку.

Вимога позивача щодо включення до перерахунку пенсії одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Щодо вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно з довідкою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 року № 125, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4786,26 грн., разових премій в сумі 713,35 грн., грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 5294,52 грн. та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС в сумі 47 383,93 грн., починаючи з 28.12.2016 року суд зазначає наступне.

Пенсію позивачу призначено та виплачується з вересня 2013 року, що підтверджується документами та не заперечувалось сторонами. Тобто, вимога позивача про призначення і виплату пенсію є необґрунтованою, оскільки суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх.

Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного Cуду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно з якою суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, так само й з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. У зв'язку з чим позивачу слід відмовити у задоволенні зазначеної вимоги.

Проте, керуючись, положенням ч.2 ст.9 КАС України, передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом при розгляді справи встановлено, що в порушення вимог норм закону відповідач не здійснив перерахунок пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів матеріального забезпечення.

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Таким чином, враховуючи те, що позивач має право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, відмова відповідача у його здійсненні порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

У зв'язку з чим суд для повного та всебічного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно з довідкою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 року № 125, а саме: з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4786,26 грн., разових премій в сумі 713,35 грн., грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 5294,52 грн.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову в перерахунку та виплаті пенсії, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Стосовно часу з якого необхідно здійснити вказаний перерахунок і виплату, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Позивач отримав довідку ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 № 125, згідно з якою розмір додаткових видів грошового забезпечення за 24 календарних місяця перед звільненням зі служби склав: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 4786,26 грн.; разові премії в сумі 713,35 грн.; грошова компенсація за невикористану відпустку в сумі 5294,52 грн.; одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в ОВС в сумі 47383,93 грн.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами силових структур.

Крім того, судам необхідно враховувати позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25.11.2014 № 21-322а14, згідно якої за змістом положень пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Тобто, Головне управління ПФУ в Харківській області при призначенні пенсії позивачу керувалось лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були включені до відповідної довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії та надав довідку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 № 125 лише 27.12.2017 року.

Таким чином, відповідно перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений з 27.12.2017 року.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.01.2018р. про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в частині відмови у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, разових премій, грошової компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) перерахунок та виплату пенсії згідно з довідкою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2017 року № 125, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4786,26 грн., разових премій в сумі 713,35 грн., грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 5294,52 грн., починаючи з 27.12.2017 року

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.