Справа № 758/8266/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/8266/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Подплетніковій В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

15.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірними дій відповідача, зобов'язання зробити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як інваліду війни 2-ї групи в розмірі 350% від прожиткового мінімуму, встановленого законом на відповідний рік для осіб, які втратили працездатність.

Свої вимоги мотивував тим, що перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності на умовах Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що інвалідам війни II групи розмір пенсії встановлюється у розмірі 350 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивач зазначає, що він є інвалідом війни II групи, а тому має право на призначення та виплату йому підвищення до пенсії як інваліду війни у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком.

Проте, зазначає позивач, відповідачем здійснюється нарахування та виплата підвищення до пенсії як інваліду війни у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .

Позивач звернувся до відповідача для проведення відповідного перерахунку, проте відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії, з яким позивач не погоджується.

Посилаючись на викладене позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії , як інваліду війни-2-ї групи таким, що звужують його конституційні права та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 350% від прожиткового мінімуму, встановленого законом на відповідний рік для осіб, які втратили працездатність.

В своїх запереченнях від 21.10.2014 року Головне управління пенсійного фонду України у Київській області вказує, що позивачу нарахування та виплата пенсії як інваліду війни здійснювалась у розмірах встановлених відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року № 2939- ІV, який набув чинності з 01.01.2006 року. Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується: інвалідам І групи - 50%, інвалідам ІІ групи - 40%, інвалідам ІІІ групи - 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначає, що будь-яких інших чинних на період спірних правовідносин нормативно-правових актів, які б передбачали право позивача на отримання підвищення як інваліду війни ІІ групи в розмірі 350%, не існувало. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з»явилися, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомили.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що позивач є інвалідом II групи і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності на умовах Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вказує, що статтею 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що інвалідам війни 2- групи розмір пенсії встановлюється у розмірі 350 % від мінімальної пенсії за віком.

Подальші зміни, внесені до цієї статті Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006р., як вважає позивач, звужують зміст та обсяг його права на підвищення пенсії в розмірі 350%, а тому не підлягають застосуванню судом при вирішенні справи.

Разом з тим, суд не може погодитись з доводами позивача, з огляду на наступне.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (в редакції від 22 грудня 1995 року, яка набрала чинності 02 січня 1996 року) встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії. Зокрема, інвалідам війни пенсії підвищуються у такому розмірі: інвалідам I групи - у розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам II групи - 350 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам III групи - 200 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із Законом України від 05 жовтня 2005 року № 2939- ІV « Про внесення змін до Закону України Відповідно до цього закону інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2006 року.

Вказані норми протягом 2006 - 2013 років змін не зазнавали, неконституційними не визнавались, отже, підлягають застосуванню з часу набрання ними чинності.

Крім того, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлюється законом про Державний бюджет України на відповідні роки. Положення вказаного Закону не були предметом конституційного провадження та не визнані неконституційними.

Як вбачається з матеріалів справи, щомісячне підвищення до пенсії позивачу, як інваліду війни II групи, виплачувалося з розрахунку 40% прожиткового мінімуму, встановленому на відповідний рік, тобто в повному обсязі та з урахуванням вимог законодавства. Саме в такому розмірі позивач отримує відповідне підвищення, що підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких інших чинних на період спірних правовідносин нормативно-правових актів, які б передбачали право позивача на отримання підвищення як інваліду війни ІІ групи в розмірі 350%, не існувало.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач при обчисленні підвищення до пенсії позивачу як інваліду війни 2-ї групи діяв у відповідності до чинного закону, і підстав визнавати його дії неправомірними та зобов'язувати здійснити перерахунок, суд не вбачає.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 9, 11, 69-71, 90, 94, 97, 99, 121, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. О. Трегубенко