Справа № 815/981/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/981/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення від 31.01.2018р. щодо відмови в перерахунку пенсії, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 31.01.2018року щодо відмови в перерахунку пенсії; зобов'язати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії згідно з довідкою, виданою прокуратурою Одеської області від 02 березня 2017року про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 12 липня 2001року, що діяла станом на дату призначення пенсії, з розрахунку 80% від розміру заробітку без обмеження граничного розміру пенсії; зобов'язати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, починаючи з 01 січня 2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Центральному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі, та відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, отримує пенсію за вислугу років. Відповідно до Довідки Прокуратури Одеської області від 02.03.2017р. №151, ОСОБА_1 працював в Прокуратурі м.Одеси на посаді старшого прокурора прокуратури. Заробітна плата з 01.12.2015р. складається: основний оклад 2048грн., класний чин 125грн., вислуга років 30% - 651,90грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески 87% - 4178,03грн.; доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за особливо важливу роботу 70% - 1977,43грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 400,19грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) 400,19грн. Всього: 9780,74грн. Водночас, Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у м.Одесі безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідач Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м.Одесі з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 22.03.2018р. вхід.№8164/18), наголошуючи, зокрема, на правомірності відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки з дати набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито спрощене позовне провадження у справі №815/981/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення від 31.01.2018р. щодо відмови в перерахунку пенсії, зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.01.2018р. №38/К-11, Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у м.Одесі на адресу заявника наділано Лист-відповідь №38/К-11 від 31.01.2018р., у якому зазначено, що пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, було встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ. Пунктом 8 Розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148 - VIII передбачено, що до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» діють норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Положення частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які визначали умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури, у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, а саме, з 15 липня 2015року. Тобто, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015року (набрала чинності з 01.12.2015року), та на час звернення за перерахунком пенсії, на підставі частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність. Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідних нормативних актів про перерахунок раніше призначених пенсій працівникам прокуратури Урядом не прийнято норми статті 86 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ застосовуються лише в частині призначення пенсії зазначеній категорії працівників у період з 11.10.2017р. до дня внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992року №2262-XII. У звязку з чим, наданий ОСОБА_1 дублікат довідки від 02.03.2017р. №151, виданої Прокуратурою Одеської області не створює юридичних підстав для управління.

Не погоджуючись з означеною позицією Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі, викладеною в Листі №38/К-11 від 31.01.2018р., позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 31.01.2018року щодо відмови в перерахунку пенсії; зобов'язання Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії згідно з довідкою, виданою прокуратурою Одеської області від 02 березня 2017року про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 12 липня 2001року, що діяла станом на дату призначення пенсії, з розрахунку 80% від розміру заробітку без обмеження граничного розміру пенсії; зобов'язання Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, починаючи з 01 січня 2016р., є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі, та відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, отримує пенсію за вислугу років.

Відповідно до наявної у матеріалах спарви Довідки Прокуратури Одеської області від 02.03.2017р. №151, ОСОБА_1 працював в Прокуратурі м.Одеси на посаді старшого прокурора прокуратури. Заробітна плата з 01.12.2015р. складається: основний оклад 2048грн., класний чин 125грн., вислуга років 30% - 651,90грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески 87% - 4178,03грн.; доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за особливо важливу роботу 70% - 1977,43грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 400,19грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) 400,19грн. Всього: 9780,74грн.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991року №1789-XII (у редакції на час призначення позивачу пенсії), передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014року №76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015року, до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, ч.18 викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

З 15 липня 2015року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014року №1697-VII, підпунктом п.п.1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991року №1789-ХІІ, крім п.8 ч.1 ст. 15, ч.4 ст. 16, абз.1 ч.2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 50, ч.ч.3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачено ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до ч.20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Таким чином, судом встановлено, що на час прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 09 грудня 2015року №1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, положення ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991року №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

При цьому, положень, які б закріплювали можливість перерахунку позивачу пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015року №1013, не містить.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII, та ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не було визнано неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 17 жовтня 1986року у справі "Ріс проти Сполученого Королівства" Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, "належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини".

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За таких обставин, з дати набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, яким по-іншому врегульовано правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Отже, проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, суд дійшов висновку, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд в Постановах від 06 березня 2018року по справі №К/9901/22184/18, від 14 березня 2018року по справі К/9901/12389/18.

Таким чином, оскільки на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача були відсутні законодавчо передбачені підстави для здійснення такого перерахунку, а тому Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м.Одесі, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення від 31.01.2018р. щодо відмови в перерахунку пенсії, зобовязання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (65026, м.Одеса, пров.Маяковського,5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі (65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова,4-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 31.01.2018року щодо відмови в перерахунку пенсії; зобов'язання провести перерахунок пенсії згідно з довідкою, виданою прокуратурою Одеської області від 02 березня 2017року про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 12 липня 2001року, що діяла станом на дату призначення пенсії, з розрахунку 80% від розміру заробітку без обмеження граничного розміру пенсії; зобов'язання виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, починаючи з 01 січня 2016р., відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.