Справа № 265/5708/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5708/17
Провадження №2-а/265/36/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 02 лютого 2017 року він досяг 55 років, має загальний стаж роботи 34 роки 9 місяців 18 днів, з яких більше 12 років та шість місяців на посадах, які надають право для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Управляння від 19 липня 2017 року № 34 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного пільгового стажу роботи. Пільговий стаж роботи за підрахунком управління становить 11 років 3 дні. До пільгового стажу не зараховано наступні періоди: з 08.12.1986 року по 25.02.1987 року; з 01.04.1987 року по 19.08.1987 року; з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року; з 20.03.2000 року по 31.03.2000 року; з 17.04.2000 року по 30.04.2000 року; з 04.05.2000 року по 31.05.2000 року; з 01.06.2000 року по 11.06.2000 року; з 01.07.2000 року по 31.07.2000 року; з 01.08.2000 року по 31.08.2000 року; з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року; з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 року по 31.01.2001 року.

З даним Рішенням управління він не згоден, оскільки весь цей час працював на роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, однак не може надати довідки, підтверджуючі дані обставини, з незалежних від нього причин. Просив суд визнати неправомірним та скасувати Рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області від 19.07.2017 року № 34 про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до п «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області зарахувати до його стажу роботи, що налає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вищевказані періоди роботи. Також просив зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області повторно розглянути його заяву від 20.04.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2.

24 жовтня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області в особі начальника ОСОБА_3 на позов ОСОБА_1, відповідно до яких зазначено наступне. 20 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розглянувши дану заяву із доданими документами, Управлінням було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, виходячи з наступного. Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ» пункт» найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для підтвердження пільгового характеру роботи за Списком № 2 за період з 15.04.1990 року по 12.02.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в ДП «СУ «Механомонтаж-206» ЗАТ БМФ «Донбасмеханомонтаж» було прийнято заяву про направлення документів на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Комісією було прийнято рішення № 12/55 від 24.03.2017 року підтвердити ОСОБА_1 період роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 15.04.1990 року по 31.12.1999 року (за винятком періодів відсутності нарахування заробітної плати , відпусток без збереження заробітної плати) на посаді електрозварника ручного зварювання в ДП «СУ Механомонтаж-206» ЗАТ «БМФ «Донбасмеханомонтаж». Відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 01.01.2000 року по 12.02.2001 року у звязку з відсутністю нарахування заробітної плати та відомостей про спеціальний стаж. Крім того, за Списокм № 2 не враховано позивачу період роботи з 08.01.1986 року по 01.10.1986 року на Державному підприємстві «Наукове виробниче обєднання «Павлоградський хмічний завод» в якості бурильника шпуров, так як в довідці не вказано підставу видачі довідки. Отже, загальний страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення складав 34 роки 09 місяців 18 днів, з них пільговий стаж роботи за Списком № 2, який підтверджено пільговими довідками 11 років 03 дні, що не відповідає вимогам п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі викладеного просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, згодом надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючі на підставі довіреності, підтримали доводи, викладені у запереченнях, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, з урахуванням думки позивача, представника позивача, заперечень представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 виповнилося 55 років, що підтверджується копією його паспорта.

20 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя № 34 від 19 липня 2017 року в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 було відмовлено на підставі відсутності підстав зарахувати певні періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 2. З даного рішення вбачається, що пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2 складає 11 років 03 дні, до пільгового стажу не зарахований період роботи позивача з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року на Державному підприємстві «Науково-виробничому обєднанні «Павлоградський хімічний завод» в якості бурильника шпурів, так як в довідці не вказано підставу видачі довідки; з 01.01.2000 року по 12.02.2001 року у звязку з відсутністю нарахування заробітної плати та відомостей про спеціальний стаж в Жданівському «СУ Металургмонтаж» № 206 тресту «Донбасметалургмонтаж».

Як вбачається з копії трудової книжки, заповненої 05.04.1987 року на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній працював з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року в ДП Науково-ворибничому обєднанні Павлоградський хімічний завод бурильником шпурів та виконував горні роботи; з 08.12.1986 року по 25.02.1987 року електрозварником 3 розряду потоку № 1 Таганрозького домобудівельного комбінату; з 01.04.1987 року по 19.08.1987 року електрозварником в колективному спільно господарському підприємстві «Победа» Новоазовського району Донецької області; з 08.04.1988 року монтажником технологічного обладнання та повязаних з ним конструкцій тресту «Донбасметалургмонтаж» СУ № 206, а з 15.04.1990 року по 12.02.2001 року електрозварником ручної зварки 4 розряду на цьому же підприємстві, зазначені відомості також підтверджуються наданими наказами про прийняття та звільнення з роботи, особистими картками на ім'я ОСОБА_1, довідкою розшифровкою про нараховану заробітну плату, що містяться в матеріалах справи.

Матеріалами справи встановлено, що ДП СУ «Механомонтаж-206» ЗАО БМФ «Донбассмеханомонтаж» є правонаступником Жданівського СУ «Металургмонтаж-206» тресту «Донбасметалургмонтаж», а СМУ-12 ТОВ «Таганрогжилбуд» - Таганрозського домобудівельного комбінату.

Посади бурильника, виконавця гірничих робіт та електрозварника відносилися до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі, що діяв на період роботи позивача.

Згідно довідки ДП Науково-виробничого обєднання Павлоградський хімічний завод в період з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року ОСОБА_1 працював бурильником шпуров та виконував горні роботи.

Згідно довідки Муніципального архіву документів по особовому складу від 18.05.2017 року № 085-1-1429/38860 в період з 08.12.1986 року по 25.02.1987 року ОСОБА_1 працював електрозварником 3 розряду потоку № 1 Таганрозького домобудівельного комбінату. Пільговий стаж на зазначеному підприємстві підтверджують картка форми Т-2 та накази про прийняття та звільнення з посади.

Згідно довідки Колективного спільно господарського підприємства «Победа» від 05 травня 2000 року № 46 в період з 01.04.1987 року по 19.08.1987 року ОСОБА_1 працював на посаді електрозварник. Пільговий стаж на зазначеному підприємстві у вказаний період підтверджує особова карта Т-2, книга обліку заробітної плати.

Згідно архівної довідки № 167 від 29.06.2017 року для виконання будівельно-монтажних робіт ОСОБА_1 було командировано у ТОВ «Прогрес» з 17.04.2000 року по 30.04.2000 року, з 04.05.2000 року по 31.05.2000 року, з 01.06.2000 року по 11.06.2000 року, у Державному підприємстві спеціалізоване управління № 219 «Механомонтаж» з 12.06.2000 року по 30.06.2000 року, 01.07.2000 року по 31.07.2000 року, СУ № 207 «Механомонтаж» з 01.08.2000 року по 31.08.2000 року, з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року, з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2001 року по 31.01.2001 року. Вказані обставини підтверджують копії наказів про командирування ОСОБА_6 електрозварника 5 розряду на виконання будівельно-монтажних робіт. Виплата заробітної плати згідно до наказів за даними Індивідуальної відомості про застраховану особу проводилась за рахунок ТОВ «Прогрес», СУ № 219, СУ № 207.

Відповідно до наказів про підсумки атестації робочих місць від 18.01.1999 року № 3-б (СУ № 207), наказів про атестацію робочих місць по ТОВ «Прогрес», СУ № 219 підтверджено перелік робочих місць за Списком №2, в тому разі й посада позивача.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (далі - Порядок).

Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З урахуванням вищенаведених норм права суд дійшов до висновку, що пільговий стаж позивача ОСОБА_1 у спірний період за Списком № 2 підтверджується записами в трудовій книжці, а також первинними документами: особистими картками форми Т-2 на імя позивача, наказами про прийняття та звільнення з роботи, факт роботи та нарахування заробітної плати позивачеві за відпрацьовані години підтверджується також довідкою розшифровкою заробітної плати у спірний період.

При цьому, жоден документ не містить даних щодо роботи позивача у спірний період на умовах неповного робочого дня або за сумісництвом, накази про прийняття на роботу позивача не містять посилань на обмеження робочого часу, що презумує факт роботи позивача повний робочий день у спірний період.

З огляду на викладене, суд критично відноситься до доводів представника відповідача щодо не зарахування відповідних періодів роботи до пільгового з мотивів відсутності нарахування заробітної плати та відомостей про спеціальний стаж, відсутності підстави видачі довідки, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому відсутня необхідність підтверджувати стаж за її наявності. У разі відсутності трудової книжки, законодавцем визначений відповідний порядок підтвердження наявного трудового стажу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач мав на момент призначення пенсії необхідний для призначення пільгової пенсії за Списком № 2 стаж, що в сукупності складає більше 12 років 6 місяців.

Відповідно до п.4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005р. № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен був провести перевірку з направленням відповідних запитів до підприємства для уточнення виниклих питань з урахуванням наявності наданої трудової книжки, а не відмовляти у зарахуванні спірного періоду до спеціального стажу роботи позивача, що призвело до порушення прав позивача.

Не подання підприємством додаткових відомостей за наявності належно оформлених записів у трудовій книжці не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію на пільгових умовах. Це право, передбачене ст.46 Конституції України, базується на конституційних принципах, що встановлені ст. ст.1, 3, 6 ч.2, 8, 19 ч.2, 22, 23, 24ч.І Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

Також суд приходить до висновку, що незбереження, неподання з вини відповідних посадових осіб документальних матеріалів (первинних документів) щодо роботи позивача в шкідливих та важких умовах праці не може бути підставою щодо порушення пенсійних прав позивача ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що станом на дату розгляду УПФУ заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 останній мав необхідний стаж для призначення йому пенсії за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії, суд вважає, що порушені права позивача повинні бути відновленні та задовольняє позов у повному обсязі.

При задоволенні позову сторони, яке не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ст..139 ч.1 КАС України).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснив витрати із сплати судового збору у розмірі 640 гривень.

Пунктом 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вищезазначеною нормою закону відповідач не звільнений від обовязку відшкодування судових витрат, понесених позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення та який не є субєктом владних повноважень, а тому, суд присуджує на користь позивача з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області № 34 від 19.07.2017 року щодо відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області зарахувати та включити до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди виконання ОСОБА_1 робіт за Списком № 2 з 08.12.1986 року по 25.02.1987 року; з 01.04.1987 року по 19.08.1987 року; з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року; з 20.03.2000 року по 31.03.2000 року; з 17.04.2000 року по 30.04.2000 року; з 04.05.2000 року по 31.05.2000 року; з 01.06.2000 року по 11.06.2000 року; з 01.07.2000 року по 31.07.2000 року; з 01.08.2000 року по 31.08.2000 року; з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року; з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 року по 31.01.2001 року.

Зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.04.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 2 з 08.12.1986 року по 25.02.1987 року; з 01.04.1987 року по 19.08.1987 року; з 13.01.1986 року по 01.10.1986 року; з 20.03.2000 року по 31.03.2000 року; з 17.04.2000 року по 30.04.2000 року; з 04.05.2000 року по 31.05.2000 року; з 01.06.2000 року по 11.06.2000 року; з 01.07.2000 року по 31.07.2000 року; з 01.08.2000 року по 31.08.2000 року; з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року; з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року; з 01.01.2001 року по 31.01.2001 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 21 березня 2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Суддя І.Г. Мельник