Справа № 126/406/18
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/406/18

Провадження № 2-а/126/29/2018

"27" березня 2018 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Гримальською С.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області Возного Ігора Борисовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області Возного І.Б. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення з тих підстав, що як стверджує він 04.02.2018 року керуючи автомобілем "Мерседес" д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Стрий - Знам'янка був зупинений працівником поліції та повідомлений про те, що він порушив ПДР України, а саме здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 "Обгін заборонено". Незважаючи на його заперечення, пояснення, що він їхав в межах дозволених ПДР України, оскільки попереду нього рухався одинокий вантажний транспортний засіб (фура) із увімкненою аварійною сигналізацією, швидкість руху якого була 30 км/год, що було встановлено ним згідно показників спідометра його автомобіля, оскільки швидеість його автомобіля була близько 20 км/год. Проте працівник поліції заявив, що йому потрібні показники в роботі. На його прохання надати та дослідити докази, які можуть вказувати на те, що він дійсно допустив порушення ПДР України за обставин, зазначених працівником поліції йому було відмовлено та зазначено, що всі докази будуть зазначені у відповідній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. Безпосередньо на місці зупинки працівник поліції Возний І.Б. виніс постанову серії БР № 619060 від 04.02.2018 року, по якій до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Дії працівника поліції Возного І.Б. вважає незаконними, а винесену ним постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно п. 3.25 Розділу 33 "Дорожні знаки" ПДР України вбачається, що дорожнім знаком 3.25 "Обгін заборонено" забороняєтсья обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. А тому його дії повністю узгоджуються з вимогами ПДР України та вказують на те, що він їх не порушував. Обставини, зазначені в оскаржуваній постанові працівником поліції Возним І.Б. не грунтуються на об'єктивних доказах, а є виключно наслідком суб'єктивної та незрозумілої позиції працівника поліції, яка грунтується виключно на його припущеннях, що є неприпустимим. Зміст оскаржуваної постанови також не містить посилась на жодні докази вчинення ним відповідного правопорушення, які повинні були б додаватись до постанови. Просить скасувати постанову серії БР № 619060 від 04.02.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БР № 619060 від 04.02.2018 року, 04.02.2108 року о 17 год. 40 хв. на а/д Стрий - Знам'янка водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Мерседес" д.н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 "Обгін заборонено", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення зазначених вимог закону, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Згідно п. 3.25 Розділу 33 "Дорожні знаки" ПДР України вбачається, що дорожнім знаком 3.25 "Обгін заборонено" забороняєтсья обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. А тому дії позивача повністю узгоджуються з вимогами ПДР України та вказують на те, що позивач їх не порушував, оскільки ним було здійснено обгін поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю 30 км/год.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд , як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта власних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ч.1 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області Возного Ігора Борисовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БР № 619060 від 04.02.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя В. І. Гуцол