Справа № 812/1730/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року справа №812/1730/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року в справі № 812/1730/17 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард 999» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 05.12.2008 № 4803,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі - позивач, Держгеонадра України) звернулась до суду з позовом, в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4803 від 05.12.2008, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД 999» (далі - відповідач, ТОВ «Авангард 999», товариство).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ТОВ «Авангард 999» в порушення вимог Угоди про умови користування надрами та ст. 24 Кодексу України про надра не подало до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти відповідної форми статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин, за 2014 та 2015 роки, та не усунуло вказані порушення у строки, встановлені наказами Державної служби геології та надр України № 122 від 19.05.2015, № 257 від 16.08.2016, № 1 від 10.01.2017, що є належною підставою для припинення права користування надрами. Держгеонадра України зазначила, що нею подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур'єр» (№ 88 від 16.05.2017) з проханням надати у 15-денний строк, з моменту опублікування оголошення, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку з порушенням вимог передбачених спеціальним дозволом. Однак, на момент подання адміністративного позову від відповідача відомостей щодо усунення порушень не надходило. Позивач також зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що ТОВ «Авангард 999» розташовано на території проведення АТО, підприємство «Укрпошта» не здійснює приймання і доставку поштових відправлень на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях Донецької та Луганської областей у зв'язку з чим ними було надано відповідні оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард 999» перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України () зареєстроване за юридичною адресою: 94520, Луганська область, м. Хрустальний, вул. Колхозна, б. 1/9.

Товариству 05.12.2008 наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 4803.

Невід'ємною частиною спеціального дозволу є Угода про умови користування надрами від 22.11.2012, укладена між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та ТОВ «Авангард 999». Згідно з п. 7.2. якої відповідач зобов'язаний у встановленому порядку подавати до Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності 5-гр.

Листами від 07.04.2015 № 02/302-0972 та від 26.04.2016 № 02/302-1493 це підприємство повідомило позивача про те, що відповідач не надав щорічну статистичну звітність за формою 5-гр щодо руху запасів за 2014 рік та за 2015 рік.

Наказом № 122 від 19.05.2015 Держгеонадра України відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, у зв'язку з невиконанням особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, а саме щорічного звітування перед ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за формами № 5-гр за 2014 рік, зупинила дію спеціального дозволу на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу, до якого за № 213 включено відповідача, та надано 30 календарних днів для усунення порушень.

Державною службою геології та надр України подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур'єр» (№ 101 від 09.06.2015) щодо зупинення спеціальних дозволів на користування надрами та надання 30 календарних днів для усунення порушень, у зв'язку з невиконанням щорічного звітування перед ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за 2014 рік.

У зв'язку з невиконанням надрокористувачами особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, а саме, щорічного звітування перед ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за формою № 5-гр за 2015 рік та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування 16.08.2016 Держгеонадра України, встановила ТОВ «Авангард 999» термін для усунення порушень законодавства про надра щодо користування надрами - 10 календарних днів, про що прийнятий наказ № 219.

Наказом № 1 10.01.2017 Держгеонадра України відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами у зв'язку з невиконанням надрокористувачами Луганської та Донецької областей особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами, а саме щорічного звітування перед ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за формою № 5-гр за 2015 рік, встановила термін для усунення порушень законодавства про надра, згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу, зокрема й відповідачу - до 01.03.2017.

В офіційному друкованому виданні «Урядовий кур'єр» № 88 за 16.05.2017 оприлюднено оголошення, яким позивач повідомив, що у разі незгоди користувачів на припинення права користування надрами, таке право буде припинено в судовому порядку. Запропоновано в 15-денний строк проінформувати Держгеонадра України про згоду/незгоду на припинення права користування надрами щодо спеціальних дозволів на користування надрами відповідно переліку, до якого за № 91 включено ТОВ «Авангард 999».

Докази на підтвердження повідомлення товариством про своє ставлення (згоду чи незгоду) на припинення права спеціального користування надрами, позивачем не надано.

Викладені обставини стали підставою звернення Держгеонадра України до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до статті 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 25 Кодексу України про надра визначено, що права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615), згідно з п. 23 якого право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Частиною першою статті 26 Кодексу України про надра визначені підстави припинення права користування надрами, відповідно до якої право користування надрами припиняється, зокрема, у разі: 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, зокрема, Угодою про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу, може бути підставою припинення права користування надрами.

Водночас, суд звертає увагу, що порядок припинення визначено частиною другою статті 26 Кодексу України про надра, за приписами якої право користування надрами припиняється органом, який надав надра в користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку.

Аналіз наведеної норми права дозволяє дійти висновку про те, що право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 статті 26 Кодексу України про надра, припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно, а у судовому порядку лише в разі незгоди користувачів.

Факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами позивачем не доведений, а тому суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для припинення права користування надрами у судовому порядку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд не може підміняти орган, який надав надра у користування, або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі «Класс та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Посилання позивача на ті обставини, що оскільки - ТОВ «Авангард 999» розташовано на території проведення АТО, підприємство «Укрпошта» не здійснює приймання і доставку поштових відправлень на тимчасово не підконтрольних територіях Донецької та Луганської областей у зв'язку з чим, дію дозволу повинен анулювати суд, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки викладене не передбачено чинним законодавством.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року в справі № 812/1730/17 за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард 999» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 05.12.2008 № 4803 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року в справі № 812/1730/17 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук