Справа № 813/3043/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/206/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області,

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (суддя - Гулкевич І.З., час ухвалення - 14:57 год., місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №813/3043/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст-Захід-Логістик»,

про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках,

встановив:

У серпні 2017 року позивач ГУ ДФС у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ТзОВ «Іст-Захід-Логістик», в якому просив застосувати адміністративний арешт у вигляді арешту коштів на рахунках відповідача.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити у позові повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції від 13.12.2017 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що при винесенні оскарженої постанови судом першої інстанції неповно та неправильно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до винесення незаконного судового рішення, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 23.08.2017 року головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Львівській області здійснено вихід на адресу відповідача з метою проведення виїзної планової документальної перевірки. Однак посадові особи відповідача відмовились від підпису у направленнях на проведення перевірки від 22.08.2017 року №№5981, 5982, 5983 та допуску посадових осіб ДФС до проведення даної перевірки, про що складено акт від 23.08.2017 року №393/13-01-14-14/35845487 про недопуск до проведення перевірки. Враховуючи вищезазначене, провести документальну виїзну планову перевірку ТзОВ «Іст-Захід-Логістик» з питань дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, не має можливості. Тому, згідно вимог п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України є підстави для застосування арешту майна платника податків. Згідно абз.2 п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України арешт коштів на рахунку здійснюється виключно на підставі рішення суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 13.12.2017 р. та прийняти нову, якою задоволити адміністративний позов.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Львівській області 25.07.2017 р. видано наказ №3160 про проведення документальної виїзної планової перевірки ТзОВ «Іст-Захід-Логістик» (а.с. 8).

На підставі вказаного наказу від 25.07.2017 р. №3160 видано направлення на перевірку від 22.08.2017 р. №5981, №5982, №5983 (а.с. 9-11).

Посадовими особами позивача 23.08.2017 р. здійснено вихід за адресою товариства для проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Іст-Захід-Логістик» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року. Посадовими особами ТОВ «Іст-Захід-Логістик» відмовлено від допуску до перевірки у зв'язку із оскарженням наказу ГУ ДФС у Львівській області №3160 від 25.07.2017 року.

ГУ ДФС у Львівській області 23.08.2017 р. складено акт не допуску до проведення планової документальної перевірки №393/13-01-14-14/35845487 (а.с. 5-6).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно враховано, що згідно п.п. 94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п.п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосований контролюючими органами лише за наявності обставин, вичерпній перелік яких наведено у пп.94.2.1 - 94.2.7 п.94.2 ст.94 ПК України, зокрема якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.6 ст.94 ПК України передбачено, що керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п.94.10 ст.94 ПК України).

Отже, ГУ ДФС у Львівській області, у разі її недопуску платником податків до проведення перевірки, може звернутися до суду з вимогою виключно про арешт майна платника податків або ж з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Згідно п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що немає доказів щодо наявності у ТОВ «Іст-Захід-Логістик» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу органом ДФС.

Крім того, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 р. у справі №876/9885/17 задоволено повністю позов ТзОВ «Іст-Захід-Логістик», визнано протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення документальної виїзної планової перевірки та скасовано наказ №3160 від 25.07.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Іст-Захід-Логістик» (а.с. 53).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що в матеріалах справи немає і позивачем на надано суду доказів того чи відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України виносилось рішення керівника контролюючого органу про застосування арешту майна платника податків.

При цьому, позивачем не обґрунтовано необхідності застосування арешту коштів на рахунках позивача, в тому числі щодо недостатності арешту майна за рішенням відповідного керівника органу ДФС.

Також, позивачем не конкретизовано до яких саме грошових коштів і на яких саме рахунках відповідача слід застосувати адміністративний арешт за рішенням суду.

Відповідно до ст.71 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року, тобто на час розгляду справи в суді першої інстанції), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ГУ ДФС у Львівській області до ТзОВ «Іст-Захід-Логістик» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року в адміністративній справі №813/3043/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст-Захід-Логістик» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 26.03.2018 року