Справа № 804/8781/17
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 березня 2018 року Справа №804/8781/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дніпропетровської обласної ради до Державного реєстратора Комунального підприємства «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради - Васильченка Анатолія Анатолійовича, Комунального підприємства «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясний формат» про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд: визнати незаконними дії державного реєстратора Васильченко А.А. щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясний формат» об'єкта приміщення їдальні, за адресою: вулиця Героїв Сталінграда, буд.16, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у грудні 2008 р. ТОВ «М'ясний формат» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської обласної ради, за участю третьої особи - КП «Дніпропетровське МБТІ» про визнання укладеним та дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна між Дніпропетровською обласною радою та ТОВ «М'ясний формат» та визнання за позивачем права власності на спірне майно, посилаючись на приписи статті 187 Господарського кодексу України та статтю 777 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2009 р. позовні вимоги задоволені повністю, визнано укладеним та дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна між Дніпропетровською обласною радою та ТОВ «М'ясний формат» на умовах, викладених у резолютивній частині рішення та визнано право власності ТОВ «М'ясний формат» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграда, 16, перелічене у резолютивній частині рішення.

Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2009 р. скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи доводи касаційного подання порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Але 13.03.2009 року відповідачем-1 неправомірно зареєстровано право власності за ТОВ «М'ясний формат» на приміщення їдальні, що знаходиться за адресою: вул.Героїв Сталінграда, буд.16, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область. Проте, вказане рішення є безпідставним та протиправним, оскільки позивачем не надавалося згоди на продаж вказаного об'єкту нерухомості, а позов ТОВ «М'ясний формат» до Дніпропетровської обласної ради про визнання укладеним та дійсним договору купівлі-продажу спірного об'єкта нерухомого майна було залишено без розгляду ухвалою господарського суду м.Києва від 17.05.2010 року у справі за №18/196-09(19/8(10/8)09)-36/488.

Разом із уточненою позовною заявою, до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивачу стало відомо про викладену в позові ситуацію лише у вересні 2017 року, із звернення КЗ «Дніпропетровська обласна станція переливання крові» до Дніпропетровської обласної ради від 01 вересня 2017 року № ВХ-6756/0/1-17. До цього часу обласна рада не знала та не могла знати про наявність такої ситуації, адже виходила з ухвали Господарського суду м.Києва від 17.05.2010 року, яким позов ТОВ «М'ясний формат» про визнання укладеним та дійсним договору та визнання права власності залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 15 січня 2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Позивач отримав дану ухвалу 29 січня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 14 лютого 2018 року. Будь-яких додаткових пояснень на адресу суду не надіслав.

Відповідно до відомостей з офіційного сайта Укрпошти (www.ukrposhta.ua) поштове відправлення за №309 отримано відповідачем-1 - 16.02.2018 року, в якому містилася ухвала суду від 15 січня 2018 року з копією позову та додатками до нього. Але рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення або конверт на адресу суду на теперішній час так і не повернулися. Відзив на позовну заяву на адресу суду від відповідача-1 також не надійшов.

Ухвалу суду від 15 січня 2018 року з копією позову та додатками до нього відповідачу-2 вручено 30 січня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 07 лютого 2018 року. Відзив на позовну заяву на адресу суду від відповідача-2 не надійшов.

До суду 01 лютого 2018 року від третьої особи - ТОВ ІІ «НЗ-ІНВЕСТ» надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначено, що рішенням Господарського суду по справі №19/8 (10/8)-09 прийняте 25.02.2009 р. та відповідно до ст.85 ГПК України ( в редакції 2009 р.) набрало законної сили через 10 днів після його прийняття, тобто 07.03.2009 року. Апеляційна скарга на рішення суду не подавалася. Державна реєстрація права власності на підставі рішення суду відбулася 13.03.2009 р. Касаційне подання заступника прокурора Дніпропетровської області по справі № 19/8 (10/8)-09 було подане до Вищого господарського суду України на рішення господарського суду, що набрало законної сили, яке відповідало діючій в 2009 р. редакції ст.107 ГПК України.

Таким чином, відповідач-1 при проведенні реєстрації нерухомого майна за адресою: вулиця Героїв Сталінграду, буд.16, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область керувався рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили. Подальше скасування Вишим господарським судом вказаного рішення не впливає на оцінку (правомірність чи неправомірність) дій відповідача, оскільки державний реєстратор перевіряє дійсність та правомірність поданих документів на момент вчинення реєстраційної дії. Отже в даному випадку відсутні правові підстави вважати дії державного реєстратора неправомірними.

В своїх поясненнях третя особа також зазначила, що позивач просить визнати незаконними дії державного реєстратора щодо проведення реєстрації нерухомого майна 13.03.2009 року. Однак, позовна заява, та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, подана до суду 18.12.2017 року, тобто більш ніж через 8 років після проведення реєстраційної дії. З позовної заяви не зрозуміло яким чином визнання незаконними дій державного реєстратора ефективно захистить права чи інтереси позивача.

Так, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на сьогоднішній день такого об'єкту нерухомості, як приміщення їдальні за адресою: вулиця Героїв Сталінграда, буд.16, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, не існує. Натомість існує нежитлове приміщення, магазин оптово-роздрібної торгівлі, який в даний час належить ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» на підставі свідоцтва про право власності САС № 562091 від 18.06.2010 р. виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Таким чином, визнання незаконними дій державного реєстратора, щодо реєстрації у 2009 році об'єкту нерухомості, якого на момент розгляду спору не існує, жодним чином не призведе до зміни обсягу прав позивача, а отже не відповідає меті адміністративного судочинства. За таких обставин, третя особа просила суд даний позов залишити без розгляду, за відсутності поважних причин його пропущення.

До суду 05 лютого 2018 року від третьої особи - ТОВ «М'ясний формат» на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».

Згідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати незаконними дії відповідача-1 щодо проведення реєстрації нерухомого майна 13.03.2009 року. Однак, позовна заява та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, подані до суду тільки 18.12.2017 року, тобто більш ніж через 8 років після проведення реєстраційної дії.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку позивач послався на те, що йому стало відомо про дану обставину лише у вересні 2017 року, із звернення КП «Дніпропетровська обласна станція переливання крові» від 01 вересня 2017 року № ВХ-6756/0/1-17.

Проте з таким обґрунтуванням суд погодитися не може, враховуючи те, що Дніпропетровська обласна рада була відповідачем у господарській справі № 19/8 (10/8)-09. Після скасування Вищим господарським судом рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2009 р. справа повторно розглядалася господарським судом Дніпропетровської області та Господарським судом м.Києва за участю представника Дніпропетровської обласної ради. Під час розгляду господарської справи було встановлено, що спірне майно зареєстровано за ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2009 р. Про це зокрема йдеться в ухвалах Господарського суду від 01.10.2009 р. та 11.11.2009 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивачу було відомо з жовтня 2009 року, про те що нерухоме майно яке знаходиться за адресою: вулиця Героїв Сталінграду, буд.16, мДніпропетровськ, Дніпропетровська область, було зареєстроване спочатку за ТОВ «М'ясний формат», а в подальшому право власності на це майно перейшло до ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ».

Ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2009 р. та 11.11.2009 р. та Господарського суду м.Києва від 17.05.2010 р. є належним та допустимим письмовим доказом, що підтверджує те, коли саме позивач дізнався про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: вул.Героїв Сталінграду, буд.16, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область.

Отже, саме із 01.10.2009 р. необхідно відраховувати строк, передбачений чинним законодавством для звернення до адміністративного суду.

Водночас позивач звернувся до адміністративного суду лише 18.12.2017 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст.122 КАС України, за відсутності поважних причин для його поновлення.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за можливе даний адміністративний позов залишити без розгляду з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст.243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Дніпропетровської обласної ради до Державного реєстратора Комунального підприємства «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради - Васильченка Анатолія Анатолійовича, Комунального підприємства «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясний формат» про визнання протиправними дій - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог ст.295 КАС України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя Кучма К.С.