Справа № 820/3057/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2018 року

Київ

справа №820/3057/17

адміністративне провадження №К/9901/3484/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Пасічник С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Бідонька А.В. від 29 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Григорова А.М., суддів: Тацій Л.В., Подобайло З.Г. від 9 листопада 2017 року у справі № 820/3057/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято безпідставно, оскільки наявними первинними документами підтверджується реальність придбання ним послуг.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2017 року, позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 18 квітня 2017 року №, №.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень за відсутності порушень позивачем вимог податкового законодавства, викладених в акті перевірки.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг, оскільки акти виконаних робіт не містять конкретного їх переліку, обсягу та змісту.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року відповідачем складено акт від 14 березня 2017 року № 1080/20-40-14-01-08/37189332, яким встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за 2015 рік всього в розмірі 182 610, 00 грн. та збільшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податку на прибуток в сумі 1 124 002, 00 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 квітня 2017 року №, яким позивачу занижено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в сумі 182 610, 00 грн. та №, яким зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 1 124 002, 00 грн.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на 2015 рік) об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

В свою чергу, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За змістом частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг щодо консультування з питань бухгалтерського обліку та з питань оподаткування, виконання якого підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг.

Між ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг щодо консультування з питань комерційної діяльності, правової оцінки договорів, виконання якого підтверджується актами здачі-приймання наданих робіт (надання послуг).

Між ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг щодо консультаційних послуг, надання управлінської та організаційної підтримки з питань керування корпоративного, стратегічного й оперативного планування, визначення напрямків розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики; вивчення потенціалу ринку, прийнятності продуктів, популярності визначеного товару та послуг і купівельних звичок споживачів задля сприяння збуту та розроблення нових видів товарів і послуг, у тому числі статистичний аналіз результатів, виконання якого підтверджується актами здачі-приймання наданих робіт (надання послуг).

Крім того, реальність відповідних господарських операцій підтверджується податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь відповідних фізичних осіб, платіжними дорученнями, звітами про виконані роботи.

З приводу посилання відповідача на неможливість встановити з наданих позивачем документів який економічний ефект спричинили надані послуги, судами попередніх інстанцій вірно вказано, що відсутність зв'язку консультаційних послуг з господарською діяльністю ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» не може обумовлюватись відсутністю факту збільшення доходу або появою нових покупців, оскільки спірні послуги фактично спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс», підвищення ефективності управління та організації товариства, підвищення ефективності правового забезпечення діяльності товариства та його бухгалтерського та податкового обліку, що і обумовлює господарський характер послуг наведених вище контрагентів для товариства.

При цьому такі послуги, зокрема з консультування з питань бухгалтерського обліку, оподаткування, комерційної діяльності, а також послуг з правової оцінки договорів, мають економічний ефект самі по собі, оскільки фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення для господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку.

В свою чергу, виконання укладених договорів, зокрема щодо надання ФОП ОСОБА_1 консультаційних послуг з питань бухгалтерського та податкового обліку, ФОП ОСОБА_2 правової оцінки договорів та надання ФОП ОСОБА_3 ряду консультацій щодо підвищення ефективності управління товариством, підтверджується також завізованими цими особами документами позивача, перевірку яких вони здійснювали в процесі надання послуг, а саме деклараціями, договорами та наказами.

Таким чином, судами попередніх інстанцій, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яким дана з дотриманням положень Кодексу адміністративного судочинства України, зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень. Так, судами встановлено, що реальність господарських операцій позивача з його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, які відповідають вимогам законодавства.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності у актах виконаних робіт конкретного їх переліку, обсягу та змісту є безпідставними, оскільки чинним законодавством не наведено виключного переліку вимог щодо оформлення результатів виконання послуг.

В свою чергу, у наявних в матеріалах справи звітах до актів здачі-прийняття наданих послуг та додатках до них міститься перелік отриманих послуг, їх зміст та обсяг.

Таким чином, доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для їх скасування та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Згідно із частиною третьою статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2017 року у справі № 820/3057/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С.Пасічник

Судді І.А.Васильєва

В.П.Юрченко