Справа № 816/252/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/252/18
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними дій управління щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, яка викладена у рішенні №С-68/05 від 11.12.2017; зобов'язання управління здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 14500,00 грн починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 14 вересня 2016 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона на даний час перебуває на обліку Гребінківського ОУПФУ та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Зауважує, що в результаті її звернення до пенсійного фонду із заявою про перерахунок довічного грошового утримання та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 07.11.2017 №02/5068/17 листом від 11.12.2017 №С-68/05 Гребінківське ОУПФУ протиправно відмовило їй у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з посиланням на те, що згідно положень статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" перерахунок проводити неможливо, оскільки не передбачено включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 відкрито провадження у справі №816/252/18 та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Позивач у судове засідання 22.03.2018 явку не забезпечила, будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідач у судове засідання 22.03.2018 явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У матеріалах справи мається письмовий відзив на позовну заяву, у якому Гребінківське ОУПФУ просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 вказуючи на те, що за результатами розгляду поданих останньою документів в управління були відсутні правові підстави врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення до суддівської винагороди при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, оскільки це не передбачено статтею 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Зауважує, що ОСОБА_1 із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії до управління не зверталася, а тому й рішення з цього приводу не приймалося. Листом від 11.12.2017 Гребінківське ОУПФУ лише надало відповідь на звернення, а отже права позивача на момент звернення з позовом порушені ще не були.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з'явилися та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Гребінківському ОУПФУ та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

07.11.2017 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області на імя ОСОБА_1 видано довідку №02/5068/17, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.12.2016 становить 30400,00 грн, у тому числі: оклад - 16000,00 грн, доплата за вислугу років - 12800,00 грн, доплата за перебування на адміністративній посаді - 1600,00 грн. При цьому, у вказаній довідці відображено виплачену ОСОБА_1 у липні 2016 року згідно наказу від 23.06.2016 №11-к допомогу на оздоровлення у розмірі 14500,00 грн, яка не врахована в загальну суму довідки та з якої сплачено ЄСВ.

28.11.2017 ОСОБА_2 звернулася до Гребінківського ОУПФУ із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Листом від 11.12.2017 №С-68/05 Гребінківське ОУПФУ повідомило ОСОБА_1 про те, що аналіз наданих нею 28.11.2017 заяви та довідки про суддівську винагороду від 07.11.2017 вих.№02/5068/17, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області показує, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно положень статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" проводити неможливо, оскільки не передбачено включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Позивач вважаючи дії управління щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1402-VIІІ "Про судоустрій і статус суддів України". Вказаним Законом врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до пунктів 7, 8 частини п'ятої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів України" незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до пункту 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з пунктом 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно зі статтею 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

У свою чергу, відповідно до статей 135-136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З наявної в матеріалах справи довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 07.11.2017 №02/5068/17, виданої на імя ОСОБА_1, слідує, що заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.12.2016 становить 30400,00 грн, у тому числі: оклад - 16000,00 грн, доплата за вислугу років - 12800,00 грн, доплата за перебування на адміністративній посаді - 1600,00 грн. Водночас, у вказаній довідці відображено суму виплаченої ОСОБА_1 у липні 2016 року згідно наказу від 23.06.2016 №11-к допомоги на оздоровлення у розмірі 14500,00 грн, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції №5 "Зі статистики заробітної плати" матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, була встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначаються, крім відомостей про судову винагороду, інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги на оздоровлення здійснюється суддям систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати та відповідно до статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" входить до складу фонду оплати праці, на яку відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" нараховуються внески у розмірі 22%.

Аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці, в тому числі і судді.

Судова система є однією із складових системи державних органів, що здійснюють державну владу, а суддя виконуючи завдання і функції держави, фактично є працівником певного органу держави. Тобто, призначення або обрання в установленому законодавством порядку особи на посаду судді свідчить про наявність між суддею та державою трудових правовідносин.

При цьому, відповідно до Рішення Ради суддів України №42 від 09.06.2016, судді з урахуванням певних обмежень і особливостей, притаманних їх статусу є субєктами трудових прав та обовязків. Разом з певними особливостями, які обумовлені специфікою службової діяльності, судді є такими ж субєктами трудових правовідносин та носіями субєктивних трудових прав та обовязків, як і інші працівники.

Зазначене дає підстави вважати, що робота судді є різновидом трудової діяльності, як окремий вид трудових відносин, та потрапляє під регулюючий вплив чинного законодавства, але з певною специфікою.

Частиною першою статті 51 та частиною 5 статті 109 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" закріплено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та даного закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з суддів України і здійснює правосуддя на професійній основі; за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною першою статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012, 14.05.2013, 28.05.2013 та 06.11.2013 (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) в яких суд зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Слід також зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 №4-рп2007 вказано, що щомісячне довічне грошове утримання як і пенсія, є особливою формою соціального забезпечення суддів, тобто, довічне грошове утримання є аналогом пенсійного забезпечення.

Таким чином, вищенаведений аналіз законодавства свідчить, що головним для включення матеріальної допомоги хоч у пенсію, хоч у довічне грошове утримання, є її наявність у складі заробітної плати відповідної категорії працівників та підтвердження відрахувань з цієї суми передбачених чинним законодавством.

Варто зазначити, що відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів", яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визначається і діє принцип верховенства права. У рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2204 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права це панування права в суспільстві. При прийнятті рішення суди мають керуватися принципом верховенства права. Отже, право, яке встановлене і гарантоване Конституцією України, не може бути порушеним шляхом звуження змісту та обсягу визначених гарантій незалежності суддів.

Відповідно до Рішення Ради суддів України від 08.04.2016 №29, саме до повноважень суду належить визначення правової норми, яку необхідно застосувати до спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, з урахуванням матеріальної допомоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про судоустрій та статус суддів", "Про пенсійне забезпечення".

З наявних у матеріалах справи документів пенсійної справи слідує, що з поданням про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до Гребінківського ОУПФУ звернулася 16.09.2016.

Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Гребінківського ОУПФУ вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню шляхом зобовязання Гребінківського ОУПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 14500,00 грн згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 07.11.2017 №02/5068/17 починаючи з 16.09.2016, оскільки згідно розписки - повідомлення заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії було прийнято та зареєстровано саме 16.09.2016 (а.с. 38).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій управління щодо відмови у здійсненні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки такі дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення її прав та не породжують для неї будь-яких обов'язків, правові наслідки для позивача створює саме рішення про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, викладене у листі №С-68/05 від 11.12.2017.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відтак, керуючись приписами вказаної норми суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача та визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, викладене у листі від 11.12.2017 №С-68/05.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та сплату останньою при зверненні до суду судового збору у розмірі 704,80 грн згідно квитанції від 06.02.2018, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського ОУПФУ на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, - В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Квіткова, буд. 10, м. Пирятин, Полтавська область, 37000) до Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пров. Євгена Гребінки, 13, м. Гребінка, Гребінківський район, Полтавська область, 37400) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, викладене у листі №С-68/05 від 11.12.2017.

Зобов'язати Гребінківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 14500,00 грн згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області №02/5068/17 від 07.11.2017 починаючи з 16 вересня 2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гребінківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3