Справа № 691/661/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2018 року

Київ

справа №691/661/16-а

адміністративне провадження №К/9901/7700/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області (далі - управління ПФУ) на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії, та

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: визнати неправомірною та протиправною відмову управління ПФУ в перерахунку пенсії, призначеної на підставі статті 371 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії; далі - постанова № 865), у розмірі 81 % суми заробітної плати працюючого державного службовця (з урахуванням усіх надбавок, доплат, премій та матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) відповідно до довідки про складові заробітної плати без встановлення будь-якого строку та обмеження в часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з 01 грудня 2015 року; зобов'язати управління ПФУ перерахувати пенсію з 01 грудня 2015 року та виплатити заборгованість.

Городищенський районний суд Черкаської області постановою від 03 жовтня 2016 року позовні вимоги про визнання протиправними дій управління ПФУ та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2015 року залишив без розгляду, а у задоволенні таких самих вимог за час з 29 грудня 2015 року - відмовив. Вказав, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії законодавство змінилося, а нова редакція не закріплює механізму підвищення пенсії, тому призначені за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ пенсії не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 08 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасував та прийняв в цій частині нову постанову - про задоволення цих позовних вимог. Визнав відмову управління ПФУ щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною та зобов'язав управління ПФУ здійснити такий перерахунок з 29 грудня 2015 року та виплатити заборгованість.

Рішення обґрунтував тим, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (15 липня 2016 року) не було визначено порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Не визначено цей порядок і на цей час, проте ця обставина не є підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки таким чином відбувається звуження досягнутих гарантій, що є неприпустимим.

У касаційній скарзі, як видно з її змісту, відповідач просить скасувати ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 24 березня 2009 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

15 липня 2016 року позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова № 1013) та надала довідку про заробітну плату від 13 липня 2016 року № 0618/503, видану управлінням державної казначейської служби України у Городищенському районі Черкаської області.

Листом від 19 липня 2016 року № 2605/03 управління ПФУ відмовило позивачу у такому перерахунку.

Відповідно до частин другої та п'ятої статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону № 3723-XII (чинного станом на дату призначення пенсії) існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до статті 371 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній до 01 січня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктами 4 та 5 постанови № 865 (у редакції, чинній до 15 грудня 2015 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) статтю 371 Закону № 3723-XII викладено у новій редакції, а саме встановлено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відтак станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення статті 371 Закону № 3723-XII, які встановлювали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, та визначали порядок і умови для такого перерахунку, скасовано. Водночас питання щодо перерахунку пенсій державних службовців віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який ще не бачить підстав стосовно настання умов та встановлення порядку перерахунку пенсій державним службовцям.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України було передбачено згаданою вище постановою № 865.

Проте з набранням чинності постанови № 1013 (з 15 грудня 2015 року, але підлягає застосуванню з 01 грудня 2015 року) з постанови № 865 виключено пункт 4 (щодо умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-XII), а пункт 5 цієї постанови (щодо форми довідки для перерахунку) змінено.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013, якою пункт 4 постанови № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки законодавство, чинне на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії, не передбачає можливості її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року у справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 745/458/16-а, від 13 лютого 2018 року у справі № 697/2282/17 та від 21 лютого 2018 року у справі № 638/19513/16-а.

Відповідно до частини першої статті 352 КАС суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

У цій справі суди правильно встановили фактичні обставини і визначили правове регулювання описаних вище спірних правовідносин, однак, попри це, суд апеляційної інстанції хибно не застосував до цих правовідносин норм матеріального права - статтю 37 Закону № 3723-XII у взаємозв'язку з іншими положеннями законодавства, які належало застосувати, що у свою чергу призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Отже, касаційна скарга управління ПФУ є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки суд апеляційної інстанції помилково скасував судове рішення, яке відповідає закону, оскаржену постанову цього суду слід скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року скасувати, а постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2016 року - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко