Справа № 804/6826/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 рокусправа № 804/6826/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, суддя суду 1 інстанції ОСОБА_1, по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКСПАК» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКСПАК» звернулося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 11.09.2017 року № , винесеного на підставі акту перевірки № 790/04-36-12-02/32502186 від 19.08.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що помилково зареєстровані податкові накладні не є підставою для включення до податкових зобов'язань та були скориговані. За цими накладними не відбулося жодної господарської операції, не надходили кошти та не було відвантажено товар. Обсяги постачання товарів/послуг та суми ПДВ, вказані в помилковій ()другій) податковій накладній та/або розрахунок коригування, не підлягають відображенню в декларації. Отже позивачем не було допущено порушення норм чинного податкового законодавства, а прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2017 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної. Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що

забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкове законодавство не містить такого поняття як «помилково виписана накладна», а міститься тільки поняття розрахунків коригування по податковим накладним. Всі розрахунки коригування зареєстровано наступними місяцями після реєстрації самих податкових накладних, тож зазначені розрахунки повинні бути включені до податкових декларацій за звітний податковий період, в якому було складено та зареєстровано такий розрахунок коригування. Листи ДФС, на які посилається позивач, мають інформаційний характер та не мають юридичної сили, тож і не можуть бути застосовані як норма права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.08.2017 року службовими особами відповідача проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2017 року ТОВ «МІКСПАК».

За результатами проведеної перевірки складено акт №790/04-36-12-02/32502186 від 19.08.2017 року, за висновками якого, перевіркою встановлено порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «МІКСПАК» завищено суму від'ємного значення, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 3573 грн.

07.09.2017 року ТОВ «МІКСПАК» направило заперечення на акт №90/04-36-12-02/32502186 від 19.08.2017 року, в яких зазначено, що розбіжність у сумі 3573,00 грн. між податковими зобов'язаннями, задекларованими в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року, та сумою зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних виникла за рахунок помилково зареєстрованих податкових накладних. За вищевказаними податковими накладними не відбулося жодної господарської операції, не надходили кошти на поточний рахунок і не було відвантаження товару.

11.09.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № форми «В4», яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 3573,00 грн.

Листом від 25.09.2017 року №24786/10/04-36-12-01-16 ГУ ДФС у Дніпропетровській області, за результатом розгляду заперечення ТОВ «МІКСПАК», повідомлено, що висновки, викладені в акті перевірки №790/04-36-12-02/32502186 від 19.08.2017 року правомірні та відповідають нормам чинного законодавства.

26.09.2017 року ТОВ «МІКСПАК» направило до ГУ ДФС у Дніпропетровській області скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2017 року, прийняте на підставі акта перевірки №790/04-36-12-02/32502186 від 19.08.2017 року.

13.10.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №28072/10/04-36-10-01-09 про залишення скарги без розгляду.

Правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 11.09.2017 року винесено на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України)

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. (пункт 192.1 статті 192 Податкового кодексу України)

За приписами підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Судом встановлено, що:

податкова накладна № 16 від 15.06.2017 року - 9792,00 грн. (в т. ч. ПДВ 1632,00 грн.), виправлено розрахунком коригування № 33 від 31.08.2017 року, який зареєстровано 04.09.2017 року;

податкова накладна № 9 від 29.06.2017 року - 10516,80 грн. (в т. ч. ПДВ - 1752,80 грн.), виправлено розрахунком коригування № 44 від 31.07.2017 року, який зареєстрований 14.08.2017 року;

податкова накладна № 6 від 06.06.2017 року - 473,70 грн. (в т. ч. ПДВ 78,95 грн.), виправлено розрахунком коригування № 34 від 30.06.2017 року, який зареєстровано 17.07.2017 року;

податкова накладна № 7 від 06.06.2017 року - 585,60 грн. (в т. ч. ПДВ 97,60 грн.), виправлено розрахунком коригування № 35 від 30.06.2017 року, який зареєстровано 17.07.2017 року.

Таким чином, позивач у відповідності до норм податкового законодавства повинен був віднести податкові накладні № 6, 7 , 9, 16 до суми податкових зобов'язань за червень 2016 року, після реєстрації коригування відповідних податкових накладних у підприємства виникло право на зменшення суми податкових зобов'язань відповідно у липні, серпні, вересні 2017 року.

За викладених обставин, платником податків допущено порушення норм податкового законодавства України, внаслідок чого відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав права під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування позивачем податків, а за результатами її здійснення виносити з цього питання будь-яке рішення.

Колегія суддів вважає такі висновки безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З огляду на викладене та враховуючи, що камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність, встановивши порушення порядку віднесення податкових накладних до податкових зобов'язань відповідного податкового періоду, контролюючим органом цілком обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення, яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКСПАК» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з 22.03.2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 27.03.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров