Справа № 815/1117/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1117/18
УХВАЛА

28 березня 2018 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» про підтвердження обґрунтованості арешту майна платника податків, застосування арешту коштів на рахунках,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», в якому позивач просить підтвердити правомірність застосування умовного адміністративного арешту та застосувати арешт коштів на рахунках відповідача.

Також позивач просить відстрочити сплату судового збору посилаючись на те, що на день звернення до суду зупинені операції з бюджетними коштами за всіма рахунками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого:- найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; - повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; - зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Представником позивача не виконані вимоги щодо власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів

Позов поданий представником позивача, яким не зазначені відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Оформлення позову на бланку не позбавляє позивача вказувати всі необхідні данні у самому позові.

Офіційною адресою юридичної особи є адреса місцезнаходження, зазначена в ЄДРЮО, ФОПта ГФ. У даному реєстрі відповідач знаходиться за адресою: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Портова, 7, також наявна електронна адреса вказаної юридичної особи. Представник позивача не зазначив електронної адреси відповідача в позові, а адреса місцезнаходження зазначена: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Портова, 6, тобто інша адреса ніж за якою зареєстрована юридична особа.

Крім того, представник позивача надав до позову у якості доказу надіслання відповідачу копію позову з додатками - квитанцію та опис вкладеного, на якому також зазначена адреса м. Ізмаїл, вул. Портова, 6, тобто не адреса місцезнаходження відповідача. Крім того, в описі вкладеного не зазначено у якості вкладеного до поштового відправлення позовна заява, тобто позовна заява не відправлена відповідачу.

Отже чином, позивачем не виконані вимоги ч.2 ст.161 КАС України.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, згідно зі змістом ст.94 КАС України кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або самим позивачем із зазначенням дати засвідчення та зазначення про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Представником позивача вказані вимоги не виконані. Надані до позову документи ним прошиті, пронумеровані на 17 арк. із зазначенням «з оригіналом згідно» (дата не зазначена). Вказані дії не відповідають вимогам ст.94 КАС України щодо засвідчення кожного доказу із зазначенням місцезнаходження оригіналу та дати засвідчення.

Позивач посилається на ухвалу суду від 27.02.2018 року, проте копію її не надає.

Частиною 3 ст.161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не наданий документ про сплату судового збору. У позові позивач просить відстрочити сплату судового збору посилаючись на ст. 133 КАС України та на зупинення операцій з бюджетними коштами УДКУ у Печерському районі.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до копій наданий листів зупинення операцій з бюджетними коштами позивача здійснено у зв'язку з безспірним списанням коштів - судового збору на користь юридичних осіб, які цей судовий збір сплатили при зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів по справам №813/1687/17 та №815/1424/17.

Позивач є суб'єктом владних повноважень, у зв'язку з чим суд не вважає зазначені позивачем причини такими, що дають підставу для відстрочення позивачу сплати судового збору. При цьому суд враховує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України позов повинен містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зміст позовних вимог повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Позивач посилаючись на ст.283 КАС України, ст.94 ПКУ, які регламентують питання підтвердження обґрунтованості арешту майна, в той же час позивач просить підтвердити правомірність застосування умовного адміністративного арешту, не висвітлюючи невідповідність своїх позовних вимог нормам права. Не надано доказів наявності майна у відповідача, яке зазначено у рішення про застосування умовного арешту майна від 27.02.2018 року. Також не надано доказів отримання вказаного рішення відповідачем.

Крім того, позов взагалі не містить будь-яких обґрунтувань інших позовних вимог, а саме позовних вимог щодо застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що ухвалою суду від 27.02.2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі №815/871/18 на підставі п.2 ч.4 ст.283 КАС України.

В ухвалі суду від 27.02.2018 року у справі №815/871/18 зазначено, що суддею встановлено, що згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду», 27.02.2018 року ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, третя особа Одеське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2018 року № 279 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ч. 1 ст.283 КАС України.

Згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» справа за позовом ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» про визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2018 року № 279 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки знаходиться в провадженні суду та призначене судове засідання на 20.03.2018 року (справа №815/862/18).

Таким чином, станом на час звернення до суду позивача з даним позовом спор о праві про визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2018 року № 279 судом не вирішений. При таких обставинах позивачу необхідно чітко зазначити виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий п'ятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвала суду від 15.03.2018 року направлена на електронну адресу позивача 16.03.2018 року та отримана копія ухвали представником позивача у приміщенні суду 19.03.2018 року.

20.03.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», в який позивач просить: відстрочити сплату судового збору, підтвердити обґрунтованість арешту майна платника податків - відповідача; застосувати арешт коштів на рахунках відповідача. У позові позивач зазначив вірну адресу відповідача, та надав квитанцію та опис вкладеного щодо направлення уточненої позовної заяви відповідачу.

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України у позові зазначаються, крім іншого, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач виклав позовні вимоги в новій редакції, залишивши вимогу - застосувати арешт коштів на рахунках відповідача, проте не виконав ухвалу суду щодо обґрунтування своїх вимог про застосування арешту коштів на рахунках відповідача. Позов не містить жодного обґрунтування вказаної вимоги та відповідних доказів.

Також позивач не виконав ухвалу суду щодо зазначення виникнення підстав, що дають йому, як суб'єкту владних повноважень, право на пред'явлення зазначених в позові позовних вимог та зазначення того, коли виникли ці підстави.

Позивачу необхідно було зазначити вказані підстави з огляду на те, що з огляду на те, що в ухвалі суду від 27.02.2018 року у справі №815/871/18 про відмову у відкритті провадження у відповідності з п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, у зв'язку з наявністю спору о праві, якій в контексті ст.283 має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ч. 1 ст.283 КАС України. Згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» справа №815/862/18 за позовом ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» про визнання протиправним та скасування наказу від 22.02.2018 року № 279 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки знаходиться в провадженні суду та не розглянута по суті станом на 28.03.2018 року.

Таким чином, позивачем не усунені всі недоліки позовної заяви зазначеної в ухвалі суду від 15.03.2018 року.

Крім того, позивачем не сплачений судовий збір за подання позову.

Позивач вдруге надав клопотання про відстрочку сплати судового збору до прийняття рішення по справі з посиланням на те, у зв'язку з тим, що ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору контролюючий орган звернувся 20.03.2018 року зі службовою запискою про сплату судового збору, однак через брак часу на день граничного строку на усунення недоліків платіжне доручення не надійшло на його адресу.

Проте суд вважає зазначені позивачем обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі у зв'язку з чим клопотання задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує, що ухвала суду була направлена позивачу на його електронну адресу 16.03.2018 року, проте службова записка складена 20.03.2018 року, тобто в день, коли до суду наданий уточнений позов на виконання ухвали суду про усунення недоліків. Крім того взагалі не надано доказів направлення вказаної службової записки адресату. Також суд враховує, що в службовій записці позивач посилається на протокол робочої групи від 14.03.2018 року щодо прийняття рішення про звернення до суду з позовом (день звернення до суду з позовом по даній справі), та таким чином з 14.03.2018 року позивач не прийняв заходів щодо сплати судового збору.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» про підтвердження обґрунтованості арешту майна платника податків, застосування арешту коштів на рахунках - повернути позивачу без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва