Справа № 235/5111/17
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/17/18
Справа 235/5111/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хмельової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання призначити виплату пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про зобовязання призначити та виплачувати пенсію за віком, в якому просила призначити та виплачувати їй пенсію за віком з 09.03.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон 42 №0825097, виданий органом УВС 236, 10.10.1996 року, ІПН НОМЕР_1, трудовий стаж складає 19 років, що підтверджується трудовою книжкою, на даний час вона не працює.

Перед виїздом за кордон вона проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна.

09.12.1996 року виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

До виїзду та станом на сьогоднішній день пенсія їй не призначалась.

23.09.2016 року представники позивача звернулись до Пенсійного фонду України з заявою про визначення уповноваженого територіального органу, що має розглянути заяву по суті та направити її за належністю.

ПФУ не виконав прохання позивачки, у звязку з чим вона вимушена була звернутися з позовом до суду. Постановою від 19.12.2016 року у справі №757/15873/16а суд визнав дії Пенсійного фонду України неправомірними та зобовязав ПФУ передати заяву ОСОБА_1 до уповноваженого ПФУ для розгляду. Листом від 09.03.2017 року ПФУ направив заяву про призначення пенсії позивачки разом з доданими документами, зазначивши, що управлінням, визначеним для розгляду заяви Позивачки про призначенням пенсії, є Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

11.07.2017 року представник позивача на підставі довіреності особисто прибула до УПФУ разом з усіма необхідними оригіналами документів, але начальник УПФУ повідомила, що заява позивача вже розглянута та винесене відповідне рішення, а тому відмовляється приймати документи позивача.

05.05.2017 року було отримано рішення про відмову відповідача від 27.03.2017 року про призначення пенсії.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що управління не в змозі призначити пенсію позивачці, оскільки не були надані оригінали документів про стаж, вік та заробітну плату, документ, що засвідчує місце проживання особи, паспорт громадянина України або довідка відповідних органів з місця проживання, оригінали або нотаріально посвідчені копії документів, необхідних для призначення пенсії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг відноситься до справ незначної складності і підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 27.12.2017 року розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась 06 листопада 1950 року, що підтверджується посвідченням особи № 317134104, яке видане органом Міністерства внутрішніх справ Держави Ізраїль 18.05.2015 року, в якому зазначено статус «Громадянина» (а.с.30-31), згідно ксерокопії картки платника податків, яка видана органом Державної фіскальної служби - ГУ ДФС у Запорізькій області 08.09.2016 року реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 - НОМЕР_1, але згідність з оригіналом не посвідчена у встановленому законом порядку (а.с.34). Інших документів, що підтверджують особу позивача (паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон) суду не надано.

23.09.2016 року представники позивача звернулись до Пенсійного фонду України з заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії з метою визначення уповноваженого територіального органу, що має розглянути заяву по суті та направити її за належністю.

Листом від 06.10.2016 року ПФУ №11534/К-11 було відмовлено у переданні заяви ОСОБА_1 уповноваженому органу (а.с.53-54).

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року було зобовязано ПФУ передати заяву ОСОБА_1 до уповноваженого територіального Пенсійного Фонду України для розгляду по суті (а.с.57-60).

На виконання постанови Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2013 року ПФУ листом від 09.03.2017 року направив до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи у зверненні до Пенсійного фонду України від 23.09.2016 року, для подальшого спрямування для розгляду по суті та прийняття рішення згідно з законодавством (а.с.63).

При цьому суд звертає увагу, що, не дивлячись на те, що згідно додатків до заяви про призначення пенсії зазначені в тому числі: посвідчення особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер ОСОБА_1, трудова книга ОСОБА_1, але згідно листа Пенсійного Фонду України зазначено, що звернення ОСОБА_1, направляється разом з копіями документів, доданих до звернення на 33 аркушах (а.с.63), що підтверджує, що оригінали документів на адресу ПФУ України представником позивача не надсилались.

Згідно рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24.03.2017 року було відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1, враховуючи, що відсутній двосторонній договір (Угода) про соціальне забезпечення між Україною та Ізраілем та в звязку з невиконанням вимог, передбачених п. 2.22 та п. 2.23 Порядку № 22-1, а саме, не наданням документу, що засвідчує місце проживання особи, паспорта громадянина України або довідки відповідних органів з місця проживання (реєстрації), або посвідки на постійне проживання; оригіналів або нотаріально посвідчених копій документів, необхідних для призначення пенсії (а.с.71-72).

Копія зазначеного рішення була надіслана представнику позивача ОСОБА_2 (а.с.73).

Наказом від 11 липня 2017 року по ТОВ «ОСОБА_2 Юридичний офіс (Ізраіль-Україна)» була відряджена ОСОБА_4 з метою представництва інтересів ОСОБА_1 при особистій подачі її заяви про призначення пенсії разом з оригіналами усіх необхідних для цього документів, та при відкриття банківського рахунку (а.с.65-66). Однак, будь-які посвідчення того, що разом з заявою ОСОБА_1 до пенсійного фонду надавались оригінали посвідчення особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер ОСОБА_1, трудова книга ОСОБА_1 та уповноваженим працівником ПФУ були перевірені ці документи та посвідчена їх згідність суду не надано.

Статтею 44 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п'ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 7 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 43).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено, позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він не звертався до управління ПФУ із необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії, а відтак територіальний орган ПФУ не мав підстав для призначення пенсії.

Твердження позивача, що він звернувся до ПФУ із належним пакетом документів спростовуються встановленими обставинами, а саме листом Пенсійного фонду України від 09.03.2017 року, згідно якому зазначено, що до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надсилається заява ОСОБА_1 та додані до неї документи (а.с. 63). Також зазначене підтверджується тим, що до позовної заяви надана лише належним чином не посвідчена копія трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.36-52). ОСОБА_1 того, в рішенні від 24.03.2017 року зазначено, що Юридичним офісом ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 було надано наступні документи: копія заяви про призначення пенсії від 01.08.2016 року, копія довіреності від 01.08.2016 року, копія апостилю від 11.08.2016 року, копія свідоцтва про зміну прізвища або імені серії І-ПИ № 001110 від 13.06.1969 року, копія свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії І-НО № 251540 від 26.10.1974 року, копія свідоцтва про укладення шлюбу, копія картки платника податків, копія трудової книжки, копія посвідчення особи з додатком (а.с.71-72).

Таким чином, враховуючи встановлені у цій справі обставини, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 241-247, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання призначити виплату пенсії за віком відмовити в повному обсязі.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, Ізраїль, адреса для листування: пр-т Соборний, 160, оф. 10.23, м. Запоріжжя, 69005.

Відповідач: Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2, місцезнаходження 85302, вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецької області, 85302.

Суддя