Справа № 580/1295/17
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/1295/17
Номер провадження 2-а/580/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білопільського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов?язання відновити нарахування та виплату пенсії;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є інвалідом ІІІ групи загального захворюваннята має право на отримання пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». З 28.01.2016 року по теперішній час (крім періоду з 14.11.2016 року по 27.03.2017 року, коли він був звільнений, а в подальшому поновлений за рішенням суду) він працює на посаді головного спеціаліста Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації тобто є державним службовцем.

З 01.04.2016 року виплата пенсії йому була тимчасово припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII).

Після звільнення з роботи з 14.11.2016 року виплату пенсії йому було поновлено, а через деякий час після його поновлення на державній службі, що мало місце 27.03.2017 року УПФУ листом повідомило позивача про надмірно виплачену пенсію в сумі 10 773 грн. 67 коп.

Позивач не визнає вимоги пенсійного фонду, так як в період часу з 14.11.2016 року по 27.03.2017 року він не працював і роботодавець не здійснював страхових виплат.

Крім того, він не згоден з діями відповідача з тих підстав, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був.

Тому позивач вважає дії УПФУ незаконними, такими, що порушують його конституційні права і звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії щодо припинення виплати пенсії з 01.06.2015 року протиправними та зобов?язати Білопільське об?єднане УПФУ Сумської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи з 01.06.2016 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, а в наданій суду заяві уточнив їх посилаючись на норми ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і просив визнати дії відповідача протиправними та зобов?язати відновити нарахування та виплату йому пенсії як інваліду ІІІ групи загального захворювання з 01.04.2015 року.

Крім того, він мотивував свої вимоги тим, що пенсія йому була призначена згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і вона на його думку не має відношення до Закону України «Про державну службу»; дії відповідача суперечать Закону України «Про ратифікацію конвенції про права осіб з інвалідністю», та тим, що протягом 2016 2017 років в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» інформував пенсійний фонд про зміни в умовах свого працевлаштування, що свідчить у відсутності його вини в неправомірному нарахуванні та виплаті пенсії на його рахунок.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив відмовити ОСОБА_1 в їх задоволенні посилаючись на те, що позивач з 10.12.2012 року працює на посаді державного службовця, яка дає йому право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». З 18.02.2015 року йому призначено пенсію по інвалідності (ІІІ група по загальному захворюванню).

З 01.04.2015 року виплата пенсії йому була тимчасово припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII), згідно з яким пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах держаних службовців тимчасово, протягом 01.04.2015 р. 31.12.2015 р. не виплачуються.

Подальше нарахування і виплата пенсії позивачу здійснювалось з врахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911, згідно з яким не виплачуються пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах держаних службовців протягом 01.01.2016 р. 31.12.2016 р.

14.11.2016 року позивач був звільнений з посади, виплату пенсії йому було поновлено, а 27.03.2017 року він рішенням суду був поновлений на роботі, проте повідомив про це УПФУ лише 11.07.2017 року. За час вимушеного прогулу йому були виплачена компенсація, а протягом 14.11.2016 року - 11.07.2017 року виплачена і пенсія по інвалідності в розмірі 10 773 грн. 67 коп.

При цьому норми Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911 є діючими, так як скасування норм, які передбачають призначення «спеціальних» пенсій не дає права на поновлення виплати раніше призначеної пенсії, виплата якої припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З паспорта, картки, довідки (а.с. 7-9), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_1, інвалід ІІІ групи.

З листа (а.с. 10), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 29.04.2015 року відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про безпідставно виплачену пенсію в квітні 2015 року в сумі 949 грн. 00 коп. та запропоновано добровільно повернути переплачені кошти.

З листа (а.с. 11), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 07.05.2015 року на звернення позивача до Урядового контактного центру ГУ ПФУ повідомив ОСОБА_1, що з 01.04.2015 року підстави виплати йому пенсії по інвалідності ІІІ групи відсутні згідно вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З листа (а.с. 12), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 03.02.2016 року Лебединське ОУ ПФУ Сумської області роз»яснило позивачу, що його звернення розглянуте в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», та оскільки він працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», підстав для виплати йому пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання немає.

З довідки (а.с. 13), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 працює головним спеціалістом сектору упорядкування земельних відносин та водних об?єктів Департаменту екології, природних ресурсів та паливно-енергетичного комплексу Сумської обласної державної адміністрації. З 08.02.2015 року присвоєно 12 ранг державного службовця в межах VI категорії посад.

З наказу № 8-ОС (а.с. 14), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 27.03.2017 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань надрокористування, земельних та водних відносин управління природних ресурсів та заповідної справи Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації з 15.11.2016 року, наказано виключити усі записи, пов?язані із незаконним звільненням із кадрових документів та виплатити компенсацію за час вимушеного прогулу.

З листа (а.с. 15), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 13.07.2017 року відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про безпідставно виплачену протягом 15.11.2016 р. 31.07.2017 р. пенсію в сумі 10 773 грн. 67 коп. та запропоновано добровільно повернути отримані кошти.

З повідомлення (а.с. 16), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 19.07.2017 року Сумське об?єднане управління ПФУ Сумської області на звернення ОСОБА_1 на веб-портал пенсійного фонду повідомив, що згідно Закону України від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII особам у період їх роботи на посадах державної служби пенсія по інвалідності ІІІ групи загального захворювання не виплачується.

З довідки (а.с. 20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста у Департаменті екології та охорони природних ресурсів СОДА за березень-травень 2017 року було нараховано 18 079 грн. 67 коп.

Вислухавши позивача, представника відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини повязані із пенсійним забезпеченням, позов не обґрунтований і позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання і у відповідності до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», йому 18.02.2015 року була призначена пенсія.

З 01.04.2015 року виплата пенсії йому була тимчасово припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII), згідно з яким пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах держаних службовців тимчасово, протягом 01.04.2015 р. 31.12.2015 р. не виплачуються.

Подальше нарахування і виплата пенсії позивачу здійснювалось з врахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911, згідно з яким не виплачуються пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах держаних службовців протягом 01.01.2016 р. 31.12.2016 р.

14.11.2016 року позивач був звільнений з посади, виплату пенсії йому було поновлено, а 27.03.2017 року позивач рішенням суду був поновлений на роботі, про що довів до відома УПФУ 11.07.2017 року. За час вимушеного прогулу йому були виплачена компенсація, а протягом 14.11.2016 року - 11.07.2017 року пенсія по інвалідності в розмірі 10 773 грн. 67 коп., яку Пенсійний фонд вважає виплаченою безпідставно і приймає міри до витребування зазначених коштів.

Позивач вважає дії УПФУ щодо припинення виплати йому пенсії такими, що порушують його конституційні права, а тому звернувся до суду та просив визнати дії щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобов?язати Білопільське об?єднане УПФУ Сумської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи з 01.04.2016 року.

Зазначені обставини встановлені з показів позивача, представника відповідача та з матеріалів справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття і незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії та інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 37 Закону України «Про державну службу» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII) тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911) протягом 01.01.2016 р. 31.12.2016 р. не виплачуються пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «По судоустрій і статус суддів».

Суд приймає до уваги те, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, та вважає що в судовому засіданні позивачем не було доведено, що його права були порушені субєктом владних повноважень, так як в судовому засіданні, на думку суду, не були спростовані доводи відповідача в тій частині, що норми Законів України «Про державну службу», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911 застосовані з порушенням вимог чинного законодавства а скасування норм права, які передбачають призначення «спеціальних» пенсій не дає права на поновлення виплати раніше призначеної пенсії, виплата якої припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд бере до уваги, що пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В той же час, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII. «Про державну службу».

Нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII) у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи інвалідам IIІ групи загального захворювання, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених, законом України «Про державну службу» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911) протягом 01.01.2016 р. 31.12.2016 р. також не виплачуються пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Тому, суд вважає, що під час розгляду цієї справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців, яким є зокрема Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Проте, суд не може взяти до уваги посилання позивача на неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних на загальних підставах, оскільки п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачає скасування з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, Законом України «Про державну службу», проте не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії, як такої, й у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд бере до уваги те, що позивач після припинення виплати йому пенсіїпротягом 2016 2017 років в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» неодноразово інформував пенсійний фонд про зміни в умовах свого працевлаштування, проте ним не було надано в судовому засіданні доказів звернення до відповідача з вимогою про поновлення виплати пенсії, та доказів відмови відповідача вчинити відповідні дії, в той час як в позовній заяві викладено вимогу про визнання дій щодо припинення виплати пенсії протиправними та покладення на відповідача зобов?язання відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи з 01.04.2015 року, хоча відповідачем по суті і не було відмовлено позивачу у вчиненні зазначених дій до подання позовної заяви.

Тому суд, перевіривши законність дій відповідача, обгрунтованість рішення про припинення виплати пенсії позивачеві вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 9, 72, 76, 77, 90, 139, 229, 241 - 246 КАС України; ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 167 ЦК України, абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 37 Закону України «Про державну службу»;

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Білопільського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов?язання відновити нарахування та виплату пенсії відмовити.

Повне рішення складено 28 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк після отримання його копії.

Суддя Стеценко В. А.