Справа № 161/1604/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1604/18
Провадження № 2-а/161/171/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гриня О.М.

з участю секретаря Муригіній А.І.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора поліції ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А НОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суду з позовом до УПП у Волинській області ДПП Національної поліції України, інспектора поліції ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою інспектора УПП у Волинській області Бортника О.В. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №271513 від 22 січня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даної постанови він 22 січня 2018 року, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1, в місті Луцьку по пр. Волі, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 ПДР України. Вказує, що він не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що прийнята без врахування всіх обставин справи. Стверджує, що він не порушував дорожнього руху не порушував, зупинка транспортного засобу була вимушена через технічні причини, оскільки під час руху він помітив сторонні звуки. Причини зупинки він повідомив інспектору, однак він на них не зважав, чим порушив ст. 280 КУпАП. Крім того, він заявляв клопотання відповідачу про перенесення розгляду справи в звязку з пізньою порою доби та необхідністю залучення захисника, однак інспектор йому відмовив, чим порушив його право на правову допомогу. Оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювалось фіксування порушення. Докази його винуватості при розгляді справи відповідачем не досліджувались. Крім того, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

З огляду на наведене, просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №271513 від 22 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представники позивача, кожен зокрема, в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в адміністративному позові. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечувала. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №271513 від 22 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 правомірною та такою, що складена та винесена з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Обґрунтування заперечень наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 21 січня 2018 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову серії ЕАА №271513 в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до даної постанови водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1, в місті Луцьку по пр. Волі, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом пп. «в» п.8.4 розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків, зокрема, зупинки, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановлено, що під час фіксування та складання оскаржуваної постанови інспектором та розгляду справи судом, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження правомочності здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, доказів виникнення небезпеки для руху або перешкод, які б слугували водію причиною для безумовної, негайної та законної зупинки в зоні дії вищевказаного дорожнього знаку.

Згідно п. 12.3 Постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» за № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі по тексту - Постанова) у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до п. 1.10 Постанови терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених тлумачень термінів, вживаних в Постанові, суд приходить до висновку, що небезпеки чи перешкод для дорожнього руху під час здійснення зупинки позивачем, не існувало. Вважати зупинку ОСОБА_4 вимушеною також неможливо, оскільки доказів несправності транспортного засобу позивач інспектору не надав; перешкоди для руху відсутні; пояснення сторони позивача щодо причин вимушеної зупинки ОСОБА_4 в зоні дії знаку 3.34 є непослідовними та такими, що дозволяли водієві зменшити швидкість руху, обрати місце для зупинки в зоні, де знак 3.34 ПДР України припинив свою дію.

Відтворений в судовому засіданні запис з нагрудної камери інспектора в повній мірі підтверджує доводи представника відповідача надані під час судового засідання та наведені у відзиві на позов і є доказами порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_4

З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_4 на місці вчинення правопорушення надавав пояснення, що зупинився в зоні дії знаку, оскільки в нього сіла батарейка в пульті до сигналізації, що не узгоджується з обґрунтуваннями позову.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_4 дій, які слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4 УПП у Волинській області ДПП Національної поліції України, інспектора поліції ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, ст. 7, 9, 222, 251, 252, 268, 280, 284 КУпАП, п. 1.10, 12.3 Постанови Кабінету міністрів України «Про правила дорожнього руху» за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора поліції ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та проголошено 28 березня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області