Справа № 815/6061/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6061/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ГРУПП» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28, корп.47, )

до: Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, )

про: визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ГРУПП» до Головного управління ДФС в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_1;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_2;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_3;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_4;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_5.

Ухвалою суду від 23.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 01.12.2017 о 10:00 год.

01.12.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2017р. о 10:00 год. з метою повторного виклику представника відповідача.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.

У відповідності до п.10 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, ухвалою суду від 19.12.2017 року визначено, що подальший розгляд даної справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України, а саме в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 16.01.2018 року о 10:00 год.(т.1, а.с.164-165).

На виконання вимог ст. 162 КАС України, 02.01.2018 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вх. №29/18 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.2, а.с.1-4).

15.01.2018 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вх. №95918 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (т.2, а.с.8-17).

В підготовчому судовому засіданні 16.01.2018 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання за клопотанням представника відповідача для ознайомлення із відповіддю позивача та забезпечення принципу рівності сторін до 31.01.2018 року на 10:00 год. (т.2, а.с.214-215)

31.01.2018 року відкладено друге підготовче судове засідання за клопотанням представника позивача для визначення правової позиції щодо збільшення позовних вимог до 13.02.2018 року на 14:30 год. (т.2, а.с.225-227).

13.02.2018 року в підготовчому судовому засіданні ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження по справі та відкладено підготовче засідання на 26.02.2018 року (т. 2, а.с.254-257).

26 лютого 2018 року ухвалою суду на місці, що занесена до протоколу судового засідання, закінчено підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 березня 2018 року на 10:30 год. (т.3, а.с.10-12).

В судове засідання призначене на 01.03.2018 року сторони не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про дату наступного судового засідання (т. 3, а.с. 13).

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СІ ГРУПП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки був складений Акт від 25.10.2017 р. №609/15-32-14-15/35769451, у висновку якого були зазначені порушення, зокрема:

1) п.п. 14.1.13 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.135.1, п.135.2, п.135.5.4 пп.135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п.138.8, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями (до 01.01.2015), пп. 14.1.13 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями (з 01.01.2015), п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 №433 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (із змінами та доповненнями), ст.1, п.2, п.3 ст.8, п.1, п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88 (із змінами та доповненнями), ст.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» (із змінами і доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року №193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 р. за №515/4736, в результаті чого:

- занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 809 946 грн., у тому числі:

за 2014 рік в сумі 97 353 грн.

за 2015 рік в сумі 92 547 грн.

за 2016 рік в сумі 620 046 грн.

- завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток станом на 31.12.2016 в сумі 6930031 грн.

2) п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI ( із змінами та доповненнями), в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 727 436 грн., у тому числі:

за жовтень 2014 року в сумі 1053 грн.,

за листопад 2014 року в сумі 53903 грн.,

за грудень 2014 року в сумі 9745грн.,

за січень 2015 року в сумі 39644 грн.,

за лютий 2015 року в сумі 57852 грн.,

за березень 2015 року в сумі 63277 грн.,

за квітень 2015 року в сумі 8091 грн.,

за травень 2015 року в сумі 40664 грн.,

за червень 2015 року в сумі 43972 грн.,

за липень 2015 року в сумі 12734 грн.,

за серпень 2015 року в сумі 4081 грн.,

за вересень 2015 року в сумі 2133 грн.,

за жовтень 2015 року в сумі 46123 грн.,

за листопад 2015 року в сумі 23765 грн.,

за грудень 2015 року в сумі 35625 грн.,

за січень 2016 року в сумі 42921 грн.,

за лютий 2016 року в сумі 63555 грн.,

за березень 2016 року в сумі 50272 грн.,

за квітень 2016 року в сумі 54389 грн.,

за травень 2016 року в сумі 36693 грн.,

за червень 2016 року в сумі 14211 грн.,

за липень 2016 року в сумі 16576 грн.,

за серпень 2016 року в сумі 2324 грн.,

за вересень 2016 року в сумі 2132 грн.,

за листопад 2016 року в сумі 1701 грн.,

- завищення відємного значення з податку на додану вартість станом на 31.12.2016 року в сумі 1315 грн.;

- завищення платником податку відємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200№.3 статті 200№ цього Кодексу в сумі 1485 грн.

На підставі вищезазначеного акта перевірки після розгляду заперечень винесені податкові повідомлення-рішення: від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_1; від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_2; від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_3; від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_4; від 14 листопада 2017 року № НОМЕР_5.

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в Акті перевірки від 25.10.2017 року, та податковими повідомленнями-рішеннями і вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

Оскаржувані рішення прийняті на підставі висновків відповідача щодо оподаткування операцій між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «С-ІНЖИРІНГ» у звязку з придбанням ТОВ «СІ ГРУПП» результатів виконання ремонтних робіт обєктів нерухомості ТОВ «СІ ГРУПП»; щодо оподаткування операцій між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «Одеський завод «Нептун» у звязку з компенсацією ТОВ «СІ ГРУПП» витрат, повязаних зі споживанням електроенергії; щодо оподаткування операцій між ТОВ «СІ ГРУПП» та нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.» ОСОБА_1 за Договором позики №10/01-12 від 10.01.2012 року.

Так, щодо взаємовідносин з ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» ().

Між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» укладено Договір підряду б/н від 01.08.2008 року та Додаткова угода від 27.04.2012 року, відповідно до яких придбалися роботи та послуги за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 рр.

Відповідач здійснює висновок щодо не підтвердження реальності продажу позивачу будівельно-монтажних робіт, електромонтажних та проектних робіт ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» за відсутності їх реального придбання субєктом господарювання ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» по ланцюгу постачання.

Так, податковий орган встановлює, що між ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ», що виконувало ремонтні роботи для ТОВ «СІ ГРУПП» за вищезазначеним Договором, існували господарські операції із ТОВ «Ріал Сістемс» (код за ).

Податковий орган отримує інформацію, яка зібрана ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в одеській області щодо ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ», згідно якої Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом від 09.10.2015 р. надано зібрану податкову інформацію від 08.07.2015 №2167/7/10-06-22-01/39477146 по взаємовідносинах ТОВ «Ріал Сістемс» (код за ) з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями за період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, у тому числі наступного змісту «... у зв'язку з відсутністю ТОВ «Ріал Сістемс» (код за ) за податковою адресою та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності, відсутністю виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, для здійснення основного виду діяльності та формуванням податкового кредиту не підтвердженого контрагентами-постачальниками, на ТОВ «Ріал Сістемс» вбачається відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, які підпадають під визначення cт. 185, ст. 187, ст. 188, ст. 198 Податкового Кодексу України.»

На підставі отриманої інформації податковий орган здійснює висновок щодо не підтвердження реальності продажу до ТОВ «СІ ГРУПП» будівельно-монтажних робіт, електромонтажних та проектних робіт ТОВ «С-Інжиніринг» для об'єкту, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Боровського 28 корпус 47, за відсутності реального їх придбання суб'єктом господарювання ТОВ "С-ІНЖИНІРИНГ" по ланцюгу постачання.

На підставі отримання інформації, яка не є юридичним фактом, а лише висновками податкового органу щодо наявності ознак кримінального порушення (які не підтверджені матеріалами кримінального провадження), щодо юридичної особи, яка не є контрагентом ТОВ «СІ ГРУПП», податковий орган вважає, що первинні документи (акти прийняття виконаних будівельних робіт, виписані ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ»), які стали підставою для збільшення необоротних активів ТОВ «СІ ГРУПП» та формування податкового кредиту, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання робіт.

Проте, первинними документами ТОВ «СІ ГРУПП» та податковими накладними зареєстрованими ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача (будь-які недоліки складення, оформлення та підписання яких податковим органом не встановлено), підтверджується виконання умов договорів, фактичне виконання підрядних робіт, їх обсяги, вид та вартість, їх оплата та подальше використання у власній господарській діяльності.

Зазначені документи у повному обсязі були надані до перевірки, у податкового органу не виникло будь-яких зауважень щодо неточностей або недостовірності відомостей, які містяться у первинних та розрахункових документах, за якими платник набуває право на формування податкового кредиту та формування необоротних активів.

Право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при виконанні робіт (надані послуг), до податкового кредиту виникає у субєкта господарювання в разі фактичного виконання робіт (надання послуг), що підтверджується первинними документами та використання в господарській діяльності цих робіт/послуг.

На момент складання первинних документів, податкових накладних контрагент ТОВ «СІ ГРУПП», ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» був зареєстрований як платник податків, у тому числі платник податку на додану вартість, відомості про припинення реєстрації як юридичної особи та відсутність за місцезнаходженням у встановленому законом порядку не вносились.

Податкове законодавство, що регулює умови оподаткування господарських операцій в 2014-2016 роках не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, дотримання правил оподаткування, ведення бухгалтерського обліку, від його виробничих та господарських можливостей.

На думку позивача, податковим органом не наведено обґрунтованих доводів тому та не підтверджено належними доказами того, що правочини ТОВ «СІ ГРУПП» вчинено з метою безпідставного включення сум господарських операцій до складу витрат у 2014 році та до складу необоротних активів у 2015-2016 роках та формування податкового кредиту з податку на додану вартість. Також, в обґрунтування не підтвердження реальності продажу вищезазначених робіт до ТОВ «СІ ГРУПП», податковий орган не надав під час розгляду справи рішення суду, яке набрало законної сили щодо фіктивності або нікчемності правочинів між ТОВ «СІ ГРУПП» та його контрагентами.

А відтак, позивач зазначає, що оскільки операції ТОВ «СІ ГРУПП» з його контрагентом ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» підтверджуються первинними та розрахунковими документами, а податковим органом не надано доказів будь-яких порушень діяльності ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» та/або ТОВ «СІ ГРУПП», то всі висновки акту перевірки про порушення позивачем правил оподаткування, формування податкового кредиту є припущеннями та надуманими висновками, отже необґрунтованими доводами податкового органу про не підтвердження операцій з контрагентом.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Одеський завод «Нептун» ().

Податковим органом перевірені господарські операції за договором №4909/ТН про відшкодування витрат повязаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010 р. за яким ТОВ «СІ ГРУПП» (субспоживач) сплачуються (компенсуються) витрати повязані із споживання електричної енергії ТОВ «СІ ГРУПП» на користь ТОВ «Одеський завод «Нептун» та встановлена наявність первинних документів на здійснення господарських операцій щодо предмету договору, а саме щодо відшкодування витрат на технічне обслуговування споживання електроенергії між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «Одеський завод «Нептун» за вищезазначеним з договором за 2014 рік в сумі 19490,07 грн., за 2015 рік в сумі 13201 грн., за 2016 рік в сумі 106582 грн.

Відповідачем зроблений висновок що в первинних документах на придбання послуг з технгічного обслуговування не визначено: 1) об'єктів, які підлягали технічному обслуговуванню; 2) їх кількість; 3) зміст, який розкриває послугу».

На підставі вказаних висновків щодо невідповідності актів вимогам первинних документів податковий орган здійснює висновок щодо не підтвердження (завищення) витрат на суми всіх вищезазначених господарських операцій щодо витрат пов'язаних із споживанням електроенергії, незважаючи наявність актів приймання-передачі виконаних дій, податкових накладних, розрахунків.

Позивач зазначає, що перевіркою підтверджена наявність первинних документів, підтверджуючих господарські операції щодо споживання електричної енергії, необхідної для здійснення господарської діяльності ТОВ «СІ ГРУПП».

Приймаючи до уваги відповідність таких первинних документів всім умовам оформлення та складення таких документів, та приймаючи до уваги відсутність інших юридичних підстав та технічних можливостей споживання електричної енергії, необхідної для надання послуг з оренди приміщень ТОВ «СІ ГРУПП», позивач зазначає, що твердження податкового органу щодо невідповідності первинних документів щодо техосблуговування вимогам податкового законодавства є припущенням та надуманими висновками.

Так, під час перевірки податковим органом було досліджено наявність об'єктів нерухомого майна, що здаються в оренду та необхідність забезпечення таких об'єктів електроенергією та встановлено відсутність будь-яких інших операцій щодо споживання електроенергії, крім договору №4909/ТН про відшкодування витрат, пов'язаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010.

В первинних документах, що були надані під час перевірки, окрім дотримання всіх вимог щодо оформлення первинних документів, містяться всі умови, які помилково зазначені податковим органом як відсутні, а саме: об'єкти, які підлягали технічному обслуговуванню та їх кількості: мережі та обладнання ТОВ «Одеський завод «Нептун», задіяне у технічному забезпеченні споживання електроенергії ТОВ «СІ ГРУПП» та умови щодо змісту, який розкриває послугу техобслуговування: всі необхідні регламентні технічні дії, які виконуються для технічного забезпечення споживання електроенергії мережами та обладнанням ТОВ «Одеський завод «Нептун», як зазначено у самому предметі договору №4909/ТН про відшкодування витрат, пов'язаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010, у тому числі: технічний огляд, встановлення недоліків, огляд на предмет відповідності нормам, стандартам тощо.

Крім того, податковим органом помилково враховано зміст актів з технічного обслуговування у якості послуг, обсяг яких узгоджується та/ або може бути змінений ТОВ «СІ ГРУПП». Як зазначено у назві та змісті Договору №4909/ТН про відшкодування витрат, пов'язаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010 року такі дії ТОВ «Одеський завод «Нептун» не є послугами на користь ТОВ «СІ ГРУПП», обсяг яких може бути обраний та/або змінений сторонами, а є обов'язковими регламентними діями, які ТОВ «Одеський завод «Нептун» здійснює для нормального технічного функціонування обладнання та мереж, які здійснюють крім забезпечення електроенергією ТОВ «Одеський завод «Нептун», також передавання електроенергії на мережі та обладнання ТОВ «СІ ГРУПП». Тобто, відповідно до змісту договору, ТОВ «СІ ГРУПП» може приймати та узгоджувати або не узгоджувати тільки суму компенсації, але не обсяг послуг. Саме такі витрати щодо технічного забезпечення передавання електроенергії, яка споживається ТОВ «СІ ГРУПП», мережами та обладнанням ТОВ «Одеський завод «Нептун», і є підставою для складення актів та нарахування компенсацій за придбання електроенергії.

А відтак, позивач зазначає, що відповідачем не надано належних юридичних доказів щодо невідповідності первинних документів ТОВ «СІ ГРУПП», встановленим законодавством вимогам до первинних документів.

Щодо взаємовідносин з «Corporate Service Bureau Limited. S.A.».

Порушення п.44.1, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 10 серпня 2000 року (N 193, зарєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 р. за N 515/4736, ст. 1, п.2, п.З ст.8, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, за умови, що ТОВ «СІ ГРУПП» невірно відобразило у бухгалтерському обліку курсові різниці, які виникли згідно Договору позики №10/01-12 від 10.01.2012 укладеного із нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.», ОСОБА_1 (Позикодавець) (т.1 а.с. 202-205), в результаті чого встановлено завищення задекларованих ТОВ «СІ ГРУПП» показників у рядку 06.4.12 Декларацій „Від'ємне значення курсових різниць згідно з пунктом 153.1 статті 153 розділу 111 Податкового кодексу України", завищено інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати, в тому числі:

за 2014 рік в сумі 5248500,3;

за 2015 рік в сумі 7195080 грн.;

за 2016 рік в сумі 3073841 грн.,

- завищено інший операційний дохід в сумі 2558867 грн, в тому числі:

за 2015 рік в сумі 163 8405 грн.;

за 2016 рік в сумі 920462 грн.

як наслідок занижено фінансовий результат в сумі 7710054 грн.,у тому числі:

за 2015 рік в сумі 5556675 грн.;

за 2016 рік в сумі 2153379 грн.

Позивач вважає безпідставним завищення від'ємного значення обєкта оподаткування за 2014р. у сумі 5 248 500,30 грн., за 2015р. у сумі 5 556 674,92, за 2016р. у сумі 3 994 302,36, оскільки правомірність ведення податкового обліку ТОВ «СІ ГРУПП» за розрахунками його контрагентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.», ОСОБА_1 підтверджуються фактичним документами, розрахунками, умовами податкового та бухгалтерського законодавства України, та податковим органом не надано доказів будь-яких порушень діяльності ТОВ «СІ ГРУПП», всі висновки акту перевірки про порушення ТОВ «СІ ГРУПП» правил обліку, розрахунку та оподаткування сум курсових різниць за договорами позики із нерезидентами є необґрунтованими.

Так, між TOB «СІ ГРУПП» (Позичальник) та нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.», ОСОБА_1 (Позикодавець) укладено Договір позики №10/01-12 від 10.01.2012 року.

Даний договір знаходиться на реєстрації у НБУ відповідно до Реєстраційного свідоцтва №11 видане Управлінням Національного банку України в Одеській області листом від 06.02.2012 №18-29/830. Відповідно до Постанови НБУ від 17.06.2004 №270 «Про затвердження Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам» та Постанови НБУ від 01.03.2016 №129 «Про затвердження Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України» ТОВ «СІ ГРУПП» щомісяця подає звіти по Формі №503 «Звіт про залучення та обслуговування кредиту за договором з нерезидентом» та по Формі №504 «Прогноз операцій з погашення та обслуговування кредиту за договором з нерезидентом», в яких відображається стан розрахунків, періоди розрахунків, прогнози щодо ймовірних розрахунків у розрізі сум та періодів та інша обовязкова інформація про Кредитора та Позичальника. У тому числі, у вищезазначених звітах вказується обовязковий реквізит «Тип кредитора». У щомісячних звітах по Формі №503 та по Формі №504 ТОВ «СІ ГРУПП» зазначено - «Тип кредитора: 4 - інший приватний кредитор».

Згідно до норм Податкового Кодексу України курсові різниці, розраховані за Правилами (стандартами) бухгалтерського обліку, відображаються у складі інших операційних витрат, то відповідно у Декларації про прибуток за 2014р. вони відображені у рядку 06.4.12 податкових декларацій «Від'ємне значення курсових різниць згідно з пунктом 153.1 статті 153 розділу III Податкового кодексу України» показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 5 248 500 грн.

Відповідно до норм Податкового Кодексу України (ст.134), об'єктом оподаткування є прибуток, визначений у фінансовій звітності у відповідності до Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, то показники курсових різниць за 2015р. у сумі 5 556 674,92 грн. та за 2016р. у сумі 3 994 302,36 грн. враховуються при визначені показника «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» (рядок 02 Декларації про прибуток підприємства) за відповідні звітні роки.

Відповідно до норм Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» у бухгалтерському обліку були відображені курсові різниці по кредиторській заборгованості за Договором позики №10/01-12 від 10.01.2012 укладеного із нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.» на кожну із дат балансу, які підтверджені відповідними бухгалтерськими довідками-розрахунками.

А відтак, оскільки операції пов'язані з курсовими різницями по кредиторській заборгованості по Договору позики обліковувалась позивачем у відповідних регістрах бухгалтерського обліку та була відображена у податкових звітностях з дотриманням усіх норм чинного законодавства України та у відповідному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції надав відзив за вхід. № 29/18 від 02.01.2018 р., яка обґрунтована наступним.

Відповідно до фактичних обставин справи, фахівцями Головного управління ДФС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СІ ГРУПП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

Так, проведеною перевіркою встановлено заниження задекларованих ТОВ «СІ ГРУПП» показників у рядку 03.30 Декларацій «Інші доходи», всього в сумі 435875 грн.

ТОВ «СІ ГРУПП» в 2014 році згідно даних регістрів бухгалтерського обліку було оприбутковано на баланс підприємства ремонтні роботи по взаєморозрахунках з ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» () згідно Договору підряду б/н від 01.08.2008 та Додаткової угоди від 24.04.2012 р.

Згідно до даного договору ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» (підрядник) зобовязується за завданням та за кошти ТОВ «СІ ГРУПП» (замовник) власними та залученими силами і засобами виконати ремонтні роботи щодо будівель Замовника, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. М. Боровського, 28, корп.47.

В ході перевірки була використана податкова інформація, яка зібрана згідно зі ст.ст. 72,73 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI. Згідно інформаційних баз ГУ ДФС в Одеській області основним постачальником ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» в листопаді-грудні 2014 року є ТОВ «Ріал сістем» ().

Податкова інформація, яка зібрана ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області та оформлена 05.01.2016 №065/15-03-22-02 щодо ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» згідно якої: «Дана узагальнена податкова інформація складена з причин неможливості проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» у звязку із вилученням СУ ФР ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ ДФС у м. Києві документів цього платника податків, що підтверджується повідомленням ТОВ «С-Інжиніринг» від 11.12.2015 р. №11-22/15-3 та представленими цим платником податків копією ухвали Голосіївського районного суду м. Києва про тимчасовий доступ до документів та копією опису вилучених документів, які повинні бути одержані власником документів на виконання частини третьої і четвертої ст.165 Кримінального процесуального кодексу України.

Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом 09.10.2015 р. №3118/7/10-06-22-01 надано зібрану податкову інформацію від 08.07.2015 №2167/7/10-06-22-01/39477146 по взаємовідносинах ТОВ «Ріал Сістемс» підприємствам-постачальникам та підприємствам-покупцям за період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, в якому викладено наступне:

«Зустрічну звірку не проведено у звязку з тим, що ТОВ «Ріал Сістем» має 9 стан «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням».

«…у звязку з відсутністю ТОВ «Ріал Сістем» () за податковою адресою та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності, відсутністю виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень для здійснення основного виду діяльності та формування податкового кредиту не підтвердженого контрагентами-постачальниками, на ТОВ «Ріал Сістем» вбачається відсутність обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, які підпадають під визначення ст.185, ст.187, ст.188, ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями).

Також, відповідно до ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів по справі №752/13295/15-к слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування по матеріалах, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, аналізом господарських операцій з придбання послуг ТОВ «С-Інжиніринг» у ТОВ «Ріал Сістем» встановлені ознаки ризикового ведення господарської діяльності, спрямованої на штучне формування податкового кредиту шляхом викривлення показників податкової звітності та їх маніпулюванням при складанні декларації з ПДВ, додатку №5 до декларації з ПДВ.

Таким чином, зібраною та опрацьованою податковою інформацією встановлено факт поставки робіт на адресу ТОВ «СІ ГРУПП» за відсутності реального їх придбання субєктом господарювання ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» по ланцюгу постачання, а тому первинні документи (акти прийняття виконаних будівельних робіт), які стали підставою для формування витрат ТОВ «СІ ГРУПП» та формування податкового кредиту, виписані ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» виконання яких не підтверджується зібраною та опрацьованою податковою інформацією, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами. А відтак, формування витрат та податкового кредиту позивача по взаємовідносинах з ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках.

Крім того, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 рр. на підставі документів (згідно додатку №4 до акту перевірки) встановлено завищення задекларованих позивачем показників у рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності, в тому числі:», всього в сумі 109490 грн.

Згідно договору №4909/ТН про відшкодування витрат повязаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010 р. ТОВ «Одеський завод «Нептун», (Споживач), забезпечував технічну можливість при передачі електроенергії ТОВ «СІ ГРУПП» (Субспоживач), а саме: послуги з техобслуговування.

Зокрема, в первинних документах на придбання послуг не визначено: 1) об'єктів, які підлягали технічному обслуговуванню; 2) їх кількість; 3) зміст, який розкриває послугу техобслуговування, зокрема: технічний огляд, встановлення недоліків, огляд на предмет відповідності нормам, стандартам тощо, а також в ході перевірки не надано інших документів (звітів, описи…), які містять таку інформацію

Враховуючи вимоги ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р., відповідач зазначає, що первинні документи щодо придбання послуг з технічного обслуговування складені з порушенням законодавства та не можуть слугувати підставою для здійснення бухгалтерської проводки щодо формування витрат ТОВ «СІ ГРУПП» у сумі 109490,70 грн. за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 р.

Також, проведеною перевіркою відображеного показника на підставі документів (згідно додатку №4 до акту перевірки) встановлено завищення задекларованих ТОВ «СІ ГРУПП» показників у рядку 06.4.12 Декларацій «Відємне значення курсових різниць згідно з пунктом 153.1 ст.153 розділу III Податкового кодексу України».

Згідно Договору позики №10/01-12 від 10.01.2012 року укладеного між ТОВ «СІ ГРУПП» (Позичальник) та нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.», ОСОБА_1 (Позикодавець), останній надає Позичальнику позику для поповнення обігових грошових коштів товариства в розмірі 5000000 доларів США, а Позичальник зобовязується повернути суму позики та сплатити відсотки за користування позикою. Сума позики може бути перерахована частинами. Повернення позики повинно бути здійснено Позичальником до 09.01.2017 року, якщо інше не буде встановлено сторонами.

Відповідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 506 «Інші довгострокові ссуди в іноземній валюті», де обліковуються взаємовідносини позивача з нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.», ОСОБА_1 (позикодавець), станом 01.01.2014 кредиторська заборгованість склала 5395275 грн., станом на 01.01.2015 кредиторська заборгованість склала 16200450, 23 грн., станом на 31.12.2016 р. 18353829,15 грн., тобто погашення у перевіряємому періоді не було.

Згідно ст.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» (із змінами та доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 р. №193: «Курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобовязань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході».

Відповідно Наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 №627 «Зміни до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України з бухгалтерського обліку», по рахунку 42 «Додатковий капітал» було ведемо спеціальний субрахунок 423 «Накопичені курсові різниці», призначений для узагальнення інформації про курсові різниці, які у відповідності із національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку відображаються у складі власного капіталу і призначаються в іншому сукупному доході.

Таким чином, відповідач зазначає, що ТОВ «СІ ГРУПП» невірно відобразило у бухгалтерському обліку курсові різниці, які виникли згідно Договору позики №10/01-12 від 10.01.2012 р., в результаті чого завищено інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати в сумі 5218500,3 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ГРУПП» (код ЄДРПОУ 3576951) зареєстроване як юридична особа з 26.02.2008 року.

21.03.2008 року взято на податковий облік в органах державної податкової служби за №11603 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

На підстав Наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 06.09.2017 року №4099 та направлень від 26.09.2017 р. №6862/14-15, від 26.09.2017 р. №6866/14-15, від 26.09.2017 р. №6865/14-15, від 26.09.2017 р. №6863/14-15, від 26.09.2017 р. №6864/14-15, від 26.09.2017 р. №6867/14-15, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області, була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «СІ ГРУПП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевірка проводилась з 27.09.2017 по 18.10.2017 року. Термін проведення перевірки продовжувався з 11.10.2017 по 18.10.2017 року на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 10.10.2017 року №4851.

За результатом перевірки складено акт від 25.10.2017 року №609/15-32-14-15/35769451.

Перевіркою встановлені порушення:

1) п.п. 14.1.13 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.135.1, п.135.2, п.135.5.4 пп.135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п.138.8, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями (до 01.01.2015), пп. 14.1.13 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями (з 01.01.2015), п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 №433 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (із змінами та доповненнями), ст.1, п.2, п.3 ст.8, п.1, п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88 (із змінами та доповненнями), ст.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» (із змінами і доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року №193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 р. за №515/4736, в результаті чого:

- занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 809 946 грн., у тому числі:

за 2014 рік в сумі 97 353 грн.

за 2015 рік в сумі 92 547 грн.

за 2016 рік в сумі 620 046 грн.

- завищення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток станом на 31.12.2016 в сумі 6930031 грн.

2) п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 727 436 грн., у тому числі:

за жовтень 2014 року в сумі 1053 грн.,

за листопад 2014 року в сумі 53903 грн.,

за грудень 2014 року в сумі 9745грн.,

за січень 2015 року в сумі 39644 грн.,

за лютий 2015 року в сумі 57852 грн.,

за березень 2015 року в сумі 63277 грн.,

за квітень 2015 року в сумі 8091 грн.,

за травень 2015 року в сумі 40664 грн.,

за червень 2015 року в сумі 43972 грн.,

за липень 2015 року в сумі 12734 грн.,

за серпень 2015 року в сумі 4081 грн.,

за вересень 2015 року в сумі 2133 грн.,

за жовтень 2015 року в сумі 46123 грн.,

за листопад 2015 року в сумі 23765 грн.,

за грудень 2015 року в сумі 35625 грн.,

за січень 2016 року в сумі 42921 грн.,

за лютий 2016 року в сумі 63555 грн.,

за березень 2016 року в сумі 50272 грн.,

за квітень 2016 року в сумі 54389 грн.,

за травень 2016 року в сумі 36693 грн.,

за червень 2016 року в сумі 14211 грн.,

за липень 2016 року в сумі 16576 грн.,

за серпень 2016 року в сумі 2324 грн.,

за вересень 2016 року в сумі 2132 грн.,

за листопад 2016 року в сумі 1701 грн.,

- завищення відємного значення з податку на додану вартість станом на 31.12.2016 року в сумі 1315 грн.;

- завищення платником податку відємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200№.3 статті 200№ цього Кодексу в сумі 1485 грн.

ТОВ «СІ ГРУПП» не погодилося із висновками, викладеними у Акті перевірки від 25.10.2017р. за №609/15-32-12-15/35769451, у зв'язку із чим підприємством у встановлений Податковим кодексом України строк було подано до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на Акт (вих. № 01/11-17 від 01.11.2017 р., вх. № 8363/10/15-32 від 01.11.2017р.).

За наслідком розгляду заперечень ТОВ «СІ ГРУПП» на Акт перевірки, Головним управлінням ДФС в Одеській області було надіслано в адресу ТОВ «СІ ГРУПП» (лист - відповідь вих. №11641/10/15-32-14-15 від 10.11.2017 р.), якою висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення ТОВ «СІ ГРУПП» - без задоволення.

За наслідками встановлених порушень винесені податкові повідомлення - рішення:

1) № НОМЕР_1 від 14 листопада 2017 року про зменшення розміру відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 6930031,0 гривень (т.1 а.с.25).

2) № НОМЕР_2 від 14 листопада 2017 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у загальному розмірі 989 296,0 грн., з яких 809946,0 грн. основний платіж; 179350,0 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с. 28).

3) № НОМЕР_3 від 14 листопада 2017 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у загальному розмірі 909295,0 грн., з яких 727436,0 грн. за податковим зобовязанням; 181859,0 грн. штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с. 29).

4) № НОМЕР_4 від 14 листопада 2017 року, яким нараховані штрафні (фінансові) санкції з ПДВ у сумі 149,0 грн. (т.1, а.с. 30).

5) № НОМЕР_5 від 14 листопада 2017 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з ПДВ у сумі 0 грн.00 коп. (т.1, а.с.31).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Конституція України прямо вказує на законодавчу форму встановлення податку, зокрема п.1 ч.2 ст.92 зазначає, що тільки законами України встановлюються система оподаткування, податків і зборів.

Стаття 19 Конституції України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ст. 2 передбачає «Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції».

При цьому варто визначити предмет розгляду справ Європейського суду. ЄСПЛ відзначає, що податкові спори виходять за межі цивільних прав і обов'язків, незважаючи на матеріальні наслідки. Таким чином, тривалий час гарантії, передбачені ст. 6 "Право на справедливий суд" Конвенції, не поширювались на спори у сфері оподаткування, проте згодом позиція змінилась, і ЄСПЛ було підтримано, уточнено та розвинуто практику застосування ст. 6 Конвенції до податкових спорів.

За відсутності у самому тексті Конвенції згадки про податки остання з'явилась у ст.1 "Захист власності" протоколу № 1 до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У національному законодавстві відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. ПКУ визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України складається, зокрема, з Конституції України, Податкового кодексу України та нормативно правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього кодексу (ст. 3 ПКУ).

Головне управління ДФС в Одеській області, відповідно до функцій контролюючих органів, визначених пп. 191.1.1. п. 191.1 ст.191 Податкового кодексу України «здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків»; пп.19-11.2. «контролює... своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів»; пп.191.1.8. «забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків... об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням»; пп.191.1.35. «вживає заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству»; пп. 19-1.1.40 «здійснює збір податкової інформації».

Згідно п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотриманню законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків (п.п.62.1.1 п.62.1); інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 п.62.1).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичної „ забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку (ст.72 ПК України).

Стаття 14

14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Стаття 44

44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

44.2. Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають обєкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку обєкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Стаття 134

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Стаття 198

198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Стаття 9.

1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

2. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

3. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обовязки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

4. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

5. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

6. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

7. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

8. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

Суд вважає обґрунтованими доводи ТОВ «СІ ГРУПП» з огляду на наступне.

Оскільки ідеологія Конвенції фактично відображена у Конституції України, національним судам варто враховувати правові позиції ЄСПЛ під час вирішення спорів, посилатися на висновки Євросуду як на безпосереднє джерело права, а також переймати притаманні його рішенням ідеї справедливості.

ЄСПЛ, розглядаючи податкові спори, застосовує ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В цьому контексті неправомірне стягнення податків/штрафів, позбавлення права на відшкодування податків розглядається як втручання держави у мирне та вільне володіння особи своїм майном (коштами).

Рішення від 26.04.1979 р. у справі «Санді Таймс» проти Сполученого Королівства

В п. 49 рішення ЄСПЛ сформулював дві вимоги, що випливають з виразу «передбачений законом»:

(1) закон має бути в адекватній мірі доступним - громадянин повинен мати можливість орієнтуватися у тому, які правові норми застосовуються у даному випадку;

(2) норма не може вважатися «законом», поки вона не сформульована з достатнім ступенем точності, що дозволяє особі узгоджувати з нею свою поведінку - особи повинні мати можливість передбачити у розумному відносно обставин ступені наслідки, які може потягнути певне діяння (Ухвала ВАС України від 02.12.2015 р. у справі №820/8160/14).

Рішення від 19.12.1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії»

В п. 42 ЄСПЛ вказує, що право власності включає «три чіткі правила» («three distinct rules»):

(1) мирного володіння власністю;

(2) позбавлення права власності лише у визначених випадках;

(3) держава має право контролювати користування власністю у відповідності до загального «публічного» інтересу, шляхом прийняття відповідних загальносуспільним інтересам законів.

Рішення від 22.11.2007 р. у справі «Україна-Тюмень» проти України»

У п. 49 суд вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» ("subject to the conditions provided for by law"), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

У п. 55 надано тлумачення «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Ухвала ВАС України від 20.04.2016 р. у справі №826/16522/14.

Рішення від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії»

Будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів».

Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Рішення від 07.07.2011 р. у справі «Серков проти України»

У п.п. 42 - 44 ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство має відповідати вимозі «якості» закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні.

Якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Порушення ст. 1 Протоколу мало місце, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку (Постанова ВАС України від 30.08.2016 р. у справі №826/22028/15, Ухвала ВАС України від 01.08.2016 р. у справі №826/4378/16).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності у податкового органу (який безпосередньо здійснює правильність нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів) підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

З цих же підстав суд вважає доводи відповідача такими, що не відповідають завданням та основним засадам адміністративного судочинства в частині пропорційності, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення сум податку до складу податкового кредиту за перевіряємий період по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» надані: Договір підряду від 01.08.2008 р., Додаткова угода від 27.04.2012 р. до договору підряду, акт звіряння, довідка про використання та призначення отриманих робіт (т.1 а.с. 180-189), довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт (т.2 а.с.55-209).

При розгляді справи судом встановлено, що і позивач, і його контрагент ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» на час укладання спірних правочинів були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Вказана обставина також не заперечується відповідачем.

Окрім цього суд не приймає посилання у акті перевірки від 25.10.2017 року №609/15-32-14-15/35769451 як на доказ порушення позивачем вимог податкового законодавства на інформацію, встановлену досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000054 про порушення посадовими особами ТОВ «Ріал Сістем» (контрагент ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ») ч.2 ст.205 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Належними та допустимими, в розумінні ст.124 Конституції України, ст.73-75 КАС України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст. 366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Так, згідно ст.368 КПК України питання, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення вирішується виключно судом під час ухвалення вироку.

Відповідачем не надано копії вироку, з якого вбачалося б, що відповідальних осіб ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» чи ТОВ «Ріал Сістем» визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.205 КК України, а тому висновки досудового розслідування не можуть вважатись належними доказами порушення позивачем вимог ст.44, ст.134, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що позивач одержав від контрагента ТОВ «С-ІНЖИНІРИНГ» послуги, оплатив їх в повному обсязі та використав їх в своїй господарської діяльності, останній виконав всі передбачені законом умови щодо включення сплачених сум ПДВ до складу податкового кредиту та має документальні підтвердження його розміру.

Відносно доводів відповідача щодо того, що в первинних документах на придбання послуг відповідно до договору №4909/ТН про відшкодування витрат, повязаних зі споживанням електроенергії від 28.01.2010 р. укладеного між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «Одеський завод «Нептун» не визначено: 1) об'єктів, які підлягали технічному обслуговуванню; 2) їх кількість; 3) зміст, який розкриває послугу техобслуговування, зокрема: технічний огляд, встановлення недоліків, огляд на предмет відповідності нормам, стандартам тощо, а також в ході перевірки не надано інших документів (звітів, описи…), які містять таку інформацію

На підтвердження здійснення господарських операцій щодо предмету договору укладеного між ТОВ «СІ ГРУПП» та ТОВ «Одеський завод «Нептун» в матеріалах справи наявні: Договір №4909/ТН від 28.01.2010 р., Додаткова угода № 1 від 01.04.2010 р.; Додаткова угода №2 від 06.12.2010 р.; Додаткова угода № 3 від 03.03.2012 р.; Додаткова угода №4 від 05.03.2012 р. з додатком №1; Акти звірки; Довідка про використання та призначення отриманих робіт (послуг) (т.1, а.с. 190-201), Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з січня 2014 року по грудень 2016 року (т.2, а.с. 19-54).

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, надані ТОВ «СІ ГРУПП» документи, складені за результатами проведених операцій з ТОВ «Одеський завод «Нептун» є належним чином оформленими, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту господарських операцій, містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, що дозволяє ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт реальності господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 73-75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, висловленою також у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Суд також погоджується з доводами позивача щодо того, що операції пов'язані з курсовими різницями по кредиторській заборгованості за Договором позики №10/01-12 від 10.01.2012 укладеного із нерезидентом «Corporate Service Bureau Limited. S.A.» обліковувались позивачем у відповідних регістрах бухгалтерського обліку та були відображені у податкових звітностях з дотриманням усіх норм чинного законодавства України та у відповідному обсязі.

Відповідно до п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 р. N 193, визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня. Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат). Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Відтак, позивачем доведено правильність відображення показників курсової різниці відповідно у Декларації про прибуток за 2014р. у рядку 06.4.12 „Від'ємне значення курсових різниць згідно з пунктом 153.1 статті 153 розділу III Податкового кодексу України" показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та за 2015р. у сумі 5 556 674,92 грн., за 2016р. у сумі 3 994 302,36 грн. при визначені показника «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» (рядок 02 Декларації про прибуток підприємства) за відповідні звітні роки.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.5,6 ст.13).

Верховний Суд, розглядаючи 24.01.2018 року справу №816/4226/13-а дійшов наступних висновків.

«З набранням чинності ПК порядок врахування курсових різниць від операцій із іноземною валютою врегульовано підпунктом 153.1.3 пункту 153.1 ст. 153 ПК.

Так, згідно з цим підпунктом визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

У пункті 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» (надалі - П(С)БО-21), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193, дано визначення наступним поняттям: курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах; монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Згідно з підпунктом а пункту 7 П(С)БО-21 на кожну дату балансу: монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на дату балансу.

Визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату здійснення господарської операції та на дату балансу (пункт 8 П(С)БО-21).

Таким чином, монетарна стаття балансу - кредиторська заборгованість позивача за кредитом, яка виражена у іноземній валюті підлягає перерахунку на день її погашення або на дату балансу.

Застосувавши вказані правові норми, суди попередніх інстанцій зробили юридично обґрунтований висновок про правомірність включення позивачем збитку від курсової різниці (від'ємне значення курсових різниць) до складу витрат».

З огляду на встановлене суд вважає, що в даній справі має місце порушення принципу «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначає, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про Порушення ст. 1 Протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

В пункті 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Відповідно до прецедентного права Суду, рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов'язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа "ОСОБА_2 проти Іспанії" § 26).

Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом ("Дюлоранс проти Франції", п. 34553/97, п. 33, від 21.03.2000р.; "Донадзе проти Грузії", n 74644/01, пп. 32 від 07.03.2006р.).

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в сумі 33 278, 88 (1600,0 + 14839,45 + 13639,43 + 1600,0 +1600,0) грн., позивачу у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області судові витрати в зазначеному розмірі.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ГРУПП» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від 14.11.2017 року № НОМЕР_1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від 14.11.2017 року № НОМЕР_2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від 14.11.2017 року № НОМЕР_3.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від 14.11.2017 року № НОМЕР_4.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від 14.11.2017 року № НОМЕР_5.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ГРУПП" суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 318 від 21.11.2017 р. у сумі 1600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

- платіжним дорученням № 322 від 21.11.2017 р.у сумі 14 839, 45 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять дев?ять гривень 45 коп.).

- платіжним дорученням № 321 від 21.11.2017 р. у сумі 13 639, 43 грн. (тринадцять тисяч шістсот тридцять дев?ять гривень 43 коп.).

- платіжним дорученням № 320 від 21.11.2017 р. у сумі 1600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

- платіжним дорученням № 319 від 21.11.2017 р. у сумі 1 600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ГРУПП» - код ЄДРПОУ 031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28, корп.47, телефон:

Головне управління ДФС України в Одеській області - адреса: 65044, Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Суддя Потоцька Н.В.

.