Справа № 802/537/15-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2018 року

Київ

справа №802/537/15-а

адміністративне провадження №К/9901/27107/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на додаткову ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року (суддя Дмитришена Р.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року (суддя Ватаманюк Р.В.) у справі № 802/537/15-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної казначейської служби України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник), ОСОБА_3 (позивач 2), ОСОБА_4 (позивач 3), ОСОБА_5 (позивач 4) звернулись до суду з позовом до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної казначейської служби України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій контролюючого органу неправомірними щодо відмови у поверненні сплаченого податку на доходи з продажу нерухомості у розмірі 24 262,46 грн та зобов'язання їх повернути.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року позов задоволено частково.

Позивач 26 лютого 2016 року звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що стадія касаційного та апеляційного провадження закінчена, судом першої інстанції питання розподілу судових витрат вирішено, а тому заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Не погодившись із судовим рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі позивач посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було враховано положення статей 9 та 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено повернення судового збору позивачу, на користь якого прийнято остаточне судове рішення, а також того, що законодавством не передбачено заборони повернення усіх судових витрат, незалежно від того скільки і якими інстанціями приймались рішення у справі, без врахування остаточного рішення у справі. Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов не передбаченого законодавством висновку щодо обов'язкової сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн чи обов'язкового надання доказів звільнення від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у постановленні додаткового рішення про повернення судового збору.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17 травня 2016 року помилково прийняв рішення щодо перегляду в касаційному порядку ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі № 802/537/15-а, оскільки відповідно до положень частини другої статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяла на момент прийняття судом процесуального рішення) ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку тільки після їх перегляду в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами на вказану ухвалу суду першої інстанції була подана апеляційна скарга, проте така в апеляційному порядку не переглядалась, оскільки ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу позивачів було залишено без руху, що виключає можливість вирішення касаційної скарги щодо такої по суті.

Щодо касаційного оскарження позивачем ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, слід зазначити, що посилання позивача на незаконність рішення суду апеляційної інстанції щодо необхідності сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1378,00 грн не приймаються до уваги колегією суддів, з наступних підстав. Частиною 2 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в сумі 1 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1378,00 грн.

Оскільки позивачем не було дотримано вимог ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору, як і не надано доказів звільнення від сплати судового збору, якщо таке має місце, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішенн, а тому касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі № 802/537/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду