Справа № 537/3012/17
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/537/2/2018
Справа № 537/3012/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці ДПП рядового поліції ОСОБА_2, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною і скасувати постанову серії АР №4400987 від 10 липня 2017 року, винесену поліцейським роти №2 УПП у місті Кременчуці ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, про визнання винним та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126, частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10 липня 2017 року поліцейським роти №2 УПП в місті Кременчуці ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову №440987 про притягнення останнього до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126, частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. У зазначеній постанові суттю адміністративного правопорушення зазначено, що 10 липня 2016 року о 16 год. 45 хв. в місті Кременчуці по вулиці Першотравневій, будинок 12, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110260, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, при перевірці не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає зазначену постанову такою, що прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, без всебічного та повного дослідження всіх обставин справи, до справи не додано будь-яких доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне.

Позивач вказує, що всупереч зазначеним поліцейськими твердженнями щодо того, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, на обґрунтування яких останніми також не було надано будь-яких доказів, ОСОБА_1 був пристебнутий ременем безпеки. Також, на вимогу патрульного поліцейського ОСОБА_2, позивачем було предявлено водійські права та реєстраційні документи на автомобіль. Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6374562 знаходився в автомобілі та автоталон був розміщений на лобовому склі транспортного засобу. ОСОБА_1 вважає, що у відповідача не було жодних правових підстав вимагати від нього предявлення полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивач і не предявив зазначеного документу. Також, як вказує позивач, відповідачем не було розяснено прав та обовязків згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не було запропоновано надати пояснення у письмовій формі до ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позивач вважає, що, оскільки ним пункт 2.1 г Правил дорожнього руху України, а також вимоги частини 5 статті 121, частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушено не було, враховуючи порушення відповідачем процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, то винесення постанови серії АР №440987 від 10 липня 2017 року є безпідставним, незаконним, а постанова підлягає скасуванню, у звязку із чим він і вимушений звернутись до суду.

Позивач, ОСОБА_1, а також його представник ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтвердили, посилаючись на викладенні вище обставини, одночасно позивачем в судовому засіданні було визнано факт відмови надати на вимогу працівника поліції договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, мотивуючи свої дії тим, що це не входило в його обовязки як водія автомобіля.

Відповідач, поліцейський роти №2 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці ДПП ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявні в матеріалах адміністративної справи заперечення.

Представник третьої особи, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи їх незаконним та необґрунтованими, і такими що суперечать дійсним матеріалам справи.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та представника третьої особи, ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Як встановлено в судовому засіданні, 10.07.2017 року поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №440987 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 16 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110260, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Першотравневій, 12, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП та при перевірці не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), користуватися ними.

У відповідності до норм п.8, п.11 ч. 1 ст. 23, ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», саме, порушення позивачем п.п. 2.3. «в» ПДР України, стало підставою для зупинення транспортного засобу та перевірки документів передбачених п.п.2.4. «а», п.п. 2.1 «ґ» ПДР України ПДР України.

За п.2.4 «а» Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, предявити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 цих Правил, в тому числі, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів п.п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 21.2 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно з п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Виходячи з приписів частини 1 статті 126 КУпАП, частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 21.2, 21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що останні, будь-яких доказів наявності у позивача полісу на момент перевірки відповідачем документів останнього, а також доказів того, що позивач мав їх при собі під час прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не містять, а навпаки, позивачем в судовому засіданні було підтверджено факт відмови останнього надати на вимогу працівника поліції договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, мотивуючи свої дії тим, що це не входило в його обовязки як водія автомобіля, тоді як працівник поліції, на думку позивача, мав смогу перевірити зазначену вище інформацію за допомогою наявних в нього службових технічних засобів.

Як встановлено судом і не заперечується учасниками справи, позивачу було розяснено положення статей 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, на що ОСОБА_1 письмових пояснень щодо вчиненого правопорушення не надавалося, клопотання не заявлялися, що підтверджується відеозаписом зафіксованим на нагрудну відеокамеру поліцейського, наданих відповідачем як доказ на підтвердження правомірності дій останнього.

Суд не приймає до уваги покази позивача щодо заперечення останнім факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП і як наслідок неправомірності зупинки його, оскільки ані при розгляді зазначеної вище адміністративної справи на місці складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ані при спілкуванні з працівниками поліції, позивач будь яких заперечень з приводу інкримінованого йому правопорушення не висловлював, письмових заперечень не надав, а лише при звернені з позовом до суду зазначив наведену вище обставину, що, на думку останнього, свідчить про неправомірність дій відповідача.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110260, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Першотравневій, 12, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП та при перевірці не надав на вимогу працівника поліції поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що поліцейським роти №2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 правомірно було винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 7, 8, 72, 77, 139, 244, 246, 286, пунктом 10 Розділом VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15 грудня 2017 року), статтями 121, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці ДПП рядового поліції ОСОБА_2, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову серії АР №440987, винесену поліцейським роти №2 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 10 липня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Зоріна