Справа № 585/2907/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 р. Справа № 585/2907/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковська А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Петренко Олександра Юрійовича на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2018 (суддя Машина І.М., 42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 12, повний текст складено 23.01.18) по справі № 585/2907/17

за позовом ОСОБА_2

до Молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Петренко Олександра Юрійовича

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.07.2017 року серії АР № 831982,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2( далі - позивач) звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 831982 від 24 липня 2017 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену патрульним поліцейським Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Петренко О.Ю. за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 грн. Провадження по адміністративній справі у відношення до нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП просив закрити.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що під час винесення оскаржуваної постанови поліцейський Петренко О.Ю. не врахував його пояснень, зауважень та конкретної дорожньої обстановки, доказів порушення не надав, свідків не опитав. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП та знехтував його правами, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. З винесеною постановою позивач не згоден, так як Правил дорожнього руху він не порушував, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Петренка Олександра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.07.017 року серія АР № 831982 - задоволено частково.

Скасовано постанову серія АР № 831982 від 24.07.2017 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену патрульним поліцейським Управління патрульної поліції у м. Бориспіль молодшим лейтенантом поліції Петренком Олександром Юрійовичем відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, судовому засіданні встановлено, що позивач 24.07.2017 року о 00 год. 25 хв. рухався по трасі Київ-Харків, 46 км. у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот. В цей же день на місці відповідач розглянув відносно позивача справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та виніс постанову серія АР № 831982 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн. В оскаржувані постанові вказано, що ОСОБА_3 своїми діями порушив п. 11.2 ПДР.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування оскаржуваної постанови, посилаючись на те, що патрульний виніс постанову без врахування його пояснень, зауважень та конкретної дорожньої обстановки: скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху по даному відрізку траси.

Судом першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, зроблено висновок, що відповідач виніс постанову з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки неповно дослідив усі обставини справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 11.2 ПДР: на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з п. 1.2 ПДР, в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови, винесеної інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції - Петренком О.Ю., 24.07.2017 о 00 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo 2.0», н.з. НОМЕР_1 на трасі Київ - Харків, 46-й км, рухався в крайній лівій смузі руху при вільній правій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, чим порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення за яке частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в , розмірі 425 гривень.

Також, як встановлено судом у письмових поясненнях позивача, які він надав на окремому аркуші, ОСОБА_2 визнає, що дійсно рухався в крайній лівій смузі при вільній правій за для недопущення аварійної ситуації.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України: кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається з матеріалів справи, АЗС «Shell» розташована на прилеглій до а/д М-03 Київ-Харків території. На виїзді із АЗС «Shell» установлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу „ особами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання зими невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Колегія суддів зазначає, що на відео, зафіксований порядок розгляду адміністративної справи відповідачем за участю позивача. Пояснення ОСОБА_2 написав на окремому бланку уже безпосередньо після розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема у випадках, визначених законом, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина перша, друга, третя статті 122 КУпАП).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з боку інспектора ніяких порушень порядку розгляду адміністративної справи не виявлено.

Також, колегія суддів зазначає, що помилковий є висновок суду першої інстанції про закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП: якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути 5 накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Таким чином за порушення позивачем правил дорожнього руху саме інспектор уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати стягнення.

Нормою ст. 284 КУпАП визначено, вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2016 року №378/161/16-а.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про закриття провадження, адже це компетенція органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що постанова серії АР № 831982 від 24.07.2017 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену патрульним поліцейським Управління патрульної поліції у м. Бориспіль молодшим лейтенантом поліції Петренком Олександром Юрійовичем відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є правомірною та скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи наведене в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини залишені судом поза увагою і цим обставинам не надана належна правова оцінка, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Петренко Олександра Юрійовича задовольнити

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2018 по справі № 585/2907/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський