Справа № 541/910/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2018 року

Київ

справа №541/910/17

адміністративне провадження №К/9901/4353/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року (головуючий суддя - Андрущенко-Луценко С.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (головуючий суддя - Бондар В.О., судді - Кононенко З.О., Калиновський В.А.),

у адміністративній справі №541/910/17 за позовом ОСОБА_1 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Управління ПФУ) про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати в сумі донарахованої пенсії в розмірі 90% заробітної плати, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії), включивши до складу заробітної плати, для призначення пенсії за останні 24 календарні місяці перед звільненням суми індексації на заробітну плату, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, грошову винагороду в розмірі чотирьох середньомісячних заробітних плат, вихідну допомогу, зазначені в довідці, на які відповідно до законодавства нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії 3 лютого 2017року, згідно довідки виконкому Миргородської міської ради № Г 968/02-02 від 1 грудня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вказані доплати та виплати входили в її заробітну плату, як державного службовця, на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, але для обрахунку пенсії ці виплати не були враховані, що є порушенням та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління ПФУ щодо не розгляду відповідно до вимог пенсійного законодавства заяви ОСОБА_1 від 3 лютого 2017 року про перерахунок пенсії та зобов'язано розглянути її заяву та прийняти рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління ПФУ 640 грн. відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, Управління ПФУ подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування зазначило, що форма довідки про складові заробітної плати з урахуванням «Інших виплат», що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року №5-1, а згідно матеріалів пенсійної справи позивачу призначено пенсію з 28 грудня 2005 року, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому на момент призначення (2005 рік) та перерахунку (2008 рік) пенсії позивачу, форми довідки про складові заробітної плати з урахуванням «Інших виплат» в часі не існувало.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та відзив на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що ОСОБА_1 з 28 грудня 2005 року перебуває на обліку в Управління ПФУ та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

2 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася за останнім місцем роботи з заявою про видачу довідки про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи на посаді завідуючої загальним відділом Миргородської міської ради за період з 1 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року, включивши до складу довідки всі види виплат, з яких було сплачено внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

3 лютого 2017 року позивач звернулася до Управління ПФУ з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, виходячи із сум заробітної плати, з врахуванням: матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, із збереженням проценту нарахованої пенсії, починаючи з 1 червня 2016 року, додавши до заяви довідку про заробітну плату датовану 1 грудня 2016 року.

Листом від 16 лютого 2017 року за №1227/02-24 Управління ПФУ повідомило позивача, що воно провело правову оцінку поданих документів та розглянуло її заяву відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і надало роз'яснення в межах своїх повноважень, згідно яких, враховуючи скасування норм законодавства щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу», перерахунок її пенсії з урахуванням зазначених нею додаткових виплат на час звернення не можливий.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що заяву позивача було розглянуто та надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», що не передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Судами попередніх інстанцій встановлена невідповідність дій пенсійного органу вимогам законодавства щодо порядку розгляду заяв про перерахунок пенсії.

Так, відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту З пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, останній зобов'язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення.

Однак відповідачем всупереч наведеній нормі не було прийнято рішення про призначення (перерахунок) пенсії або відмову у призначенні пенсії. Заяву позивача було розглянуто та надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», що не передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядком №22-1.

Доводи касаційної скарги не містять заперечень щодо наведених висновків судів попередніх інстанцій, а фактично зводиться до обґрунтування відсутності підстав для перерахунку пенсії.

Натомість, судами прийнято рішення про обов'язок відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку №22-1, а не зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії, що не є тотожними поняттями, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що касаційна скарга свідчить про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, у зв'язку з чим підстави для скасування судових рішень в межах її доводів відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення, постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду