Справа № 442/841/18
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/841/18
Провадження №2-а/442/71/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді: Курус Р.І.

з участю секретаря: Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 268810 в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

07.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії ЕАА № 268810 від 19.01.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову ЕАА № 268810 від 19.01.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення по справі в розмірі 170 грн. Вважає дану постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки дана постанова винесена інспектором на підставі п. 2.9 «в» ПДР, тобто керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим. Зазначає, що при складанні вказаної постанови вона пояснювала інспектору, що відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху. Перед початком руху автомобіля перевірявся його стан, зокрема всі лампочки, габарити, фари та освітлення на ньому, які біли справні. Вказана лампочка вийшла з ладу під час руху транспортного засобу, виявити яку самостійно у неї не було можливості, так як в дорозі не зупинялася. Також, в автомобілі завжди знаходився комплект запасних лампочок. Її чоловік ОСОБА_3 дістав запасну лампочку та просив інспектора дозволити йому усунути недолік, однак інспектор виніс постанову, зазначивши, що недолік можна усунути в подальшому. При винесені постанови інспектор не дав належної оцінки та не вжив всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності її вини у вчиненні правопорушення та бажання самостійно виправити поломку, відмовившись слухати пояснення свідка.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, яку просить задоволити.

Інспектор 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України вбачається, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з таких міркувань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №268810 від 19.01.2018 року, складеної інспектором 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України та накладено штраф 170 гривень за те, що позивач 19.01.2018 року о 22.42 год. керувала автомобілем з неосвітленим заднім державним номерним знаком, чим порушила п. 2.9. «в».

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вважаючи, що порушення правил дорожнього руху не допускала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив той факт, що перед початком руху автомобіля, яким керувала його дружина ОСОБА_1, він особисто пересвідчився у справності всіх приборів та освітлення номерного знаку, а несправність, яку виявив інспетро, сталася під час руху транспортного засобу. Він мав намір її усунути, взяв з машини запасну лампочку та просив інспектора дозволити йому її замінити, однак інспектор виніс постанову, зазначивши, що недолік можна усунути в подальшому.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до розяснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного зясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії ЕАА №268810 від 19.01.2018 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої постанови та закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії ЕАА № 268810 від 19.01.2018 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

На підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуюча - суддя Курус Р.І.