Справа № 822/37/18
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2018 р. Справа № 822/37/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк А.Ю., розглянувши в письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2018 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року №174/П «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1В.».

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року № 174/П, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку - невиконання посадових обовязків (п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу») та накладено дисциплінарне стягнення - оголошено догану. Притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало порушення - невиконання посадових обовязків: у порушення п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 не внесено до трудової книжки судді Салюка П.І. запису про проходження ним військової служби.

Не погоджуючись із згаданим наказом, позивач звернулася до суду з метою його оскарження. При цьому вважає, що наказ є протиправним та його необхідно скасувати, оскільки керівником апарату вказано на порушення, а саме не внесення запису в трудову книжку ОСОБА_2 про військову службу, проте, будь-яких рішень, роз'яснень, вказівок щодо внесення такого запису в трудову книжку не надано. Також під час визначення виду дисциплінарного стягнення керівник апарату не врахувала положення ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу», яка передбачає, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Проти вказаного адміністративного позову 07.03.2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що відповідач приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, діяв обґрунтовано, на підставі визначених законом повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

16.03.2018 на адресу суду позивачем було подано відповідь на відзив, в якому позивач просить позов задовольнити з підстав, що є тотожними підстав, які викладені у позовній заяві.

Разом з тим, 23.03.2018 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що доводи та обґрунтування позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас від позивача та відповідача на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене вище, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1 05.01.2015 призначена па посаду головного спеціаліста відділу кадрової роботи та державної служби Хмельницького окружного адміністративного суду, з 01.05.2016 року - відділ державної служби та управління персоналом.

27.11.2017 року суддя Салюк П.І. звернувся до голови Хмельницького окружного адміністративного суду із доповідною запискою про призначення службового розслідування з приводу неналежного виконання посадових обов'язків працівниками відділу державної служби та управління персоналом Хмельницького окружного адміністративного суду щодо не включення додаткового періоду до стажу роботи відповідно до Постанови КМУ №283 від 03.05.2014 року.

28.11.2017 року керівником апарату Хмельницького окружного адміністративного суду ОСОБА_3 доповідну записку судді Салюка П.І. передано на розгляд дисциплінарної комісії, яка стала підставою для відкриття дисциплінарного провадження.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна комісія на підставі висновку за результатами службового розслідування вносить на розгляд керівнику апарату пропозиції: «оголосити догану начальнику відділу державної служби та управління персоналом ОСОБА_4А.» та «оголосити догану головному спеціалісту відділу державної служби та управління персоналом ОСОБА_1В.».

26.12.2017 року керівником апарату Хмельницького окружного адміністративного суду прийнято наказ №174/11, яким оголошено догану позивачці за вчинення дисциплінарного проступку - невиконання посадових обовязків (п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу).

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу було порушення головним спеціалістом відділу державної служби та управління персоналом ОСОБА_1 п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07,1993 року, а саме не внесено до трудової книжки судді Салюка П.І. запису про проходження ним військової служби, чим вчинено дисциплінарний проступок, визначений п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» - невиконання посадових обовязків.

Вважаючи наказ керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року №174/П «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1В.» протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які були досліджені в процесі розгляду адміністративної справи, суд брав до уваги такі положення матеріального законодавства.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків.

З доповідної записки від 27.11.2017 року, яка передана на розгляд дисциплінарній комісії за резолюцією керівника апарату суду, та стала підставою для порушення дисциплінарної справи вбачається, що суддя Салюк П.І. ставить питання «щодо не включення додаткового періоду до його стажу», посилаючись на постанову КМУ №263 від 03.05.1994 року зі змінами, яка регулювала порядок обчислення стажу державної служби.

Однак, дисциплінарна комісія приходить до висновку, що працівниками відділу державної служби та управління персоналом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.19. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників не внесено до трудової книжки судді запис про проходження ним військової служби, чим вважаю виходить за межі розгляду доповідної записки та даного дисциплінарного провадження.

Відтак, на підставі оскаржуваного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обовязків, за порушення п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, а саме не внесено до трудової книжки судді Салюка П.І. запису про проходження ним військової служби.

Суд критично оцінює оскаржуваний наказ, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція) до трудових книжок за місцем роботи вноситься окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів запис про час служби у складі Збройних Сил України та інших військах, де на тих, які проходять службу, не поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування, із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення із служби.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною пятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною пятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Стаття 119 Кодексу законів про працю визначає, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до наказу в.о. голови Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року №89/к суддя Салюк П.І. увільнений від виконання його посадових обовязків з 08.09.2014 року, із збереженням займаної посади та середнього заробітної плати, на період проходження військової служби за призовом на час мобілізації.

Пунктом «д» розділу 2 Інструкції передбачено внесення до трудових книжок працівників записів про звільнення.

Разом з тим, проаналізувавши норми Інструкції, суд дійшов висновку, що внесення запису про увільнення до трудової книжки даною Інструкцією не передбачено. Відтак, у випадку увільнення працівника від роботи на час проходження військової служби у звязку з призовом під час мобілізації трудові відносини не перериваються.

Підтвердженням того, що трудові відносини між суддею Салюком П.І. та Хмельницьким окружним адміністративним судом під час несення ним військової служби не переривались свідчить Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з січня 2015 року по серпень 2015 року, які підписані головою суду та начальником відділу бухгалтерського обліку та господарського (матеріального) забезпечення-головним бухгалтером.

Нарахування та виплату середньої заробітної плати за час військової служби під час мобілізації судді Салюку П.І. припинено з 01.09.2015 року відповідно до пункту 2 наказу в.о. голови Хмельницького окружного адміністративного суду №92/к від 01.09.2015 року «Про вихід на роботу у звязку з демобілізацією ОСОБА_2І.».

Отже, суд дійшов до переконання, що перебуваючи на службі у Збройних Силах України на суддю Салюка П.І. поширювалось законодавство про працю, оскільки він не припиняв трудових відносин з Хмельницьким окружним адміністративним судом, а відтак обовязку щодо внесення до трудової книжки судді Салюка П.І. запису про проходження ним військової служби у головного спеціаліста відділу державної служби та управління персоналом ОСОБА_1 не було.

Таким чином, оскільки обовязку щодо внесення до трудової книжки судді Салюка П.І. запису про проходження ним військової служби у позивачки не було, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування наказу керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року №174/П «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1В.».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративний справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта вданих повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та задоволення їх у повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького окружного адміністративного суду понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року №174/П «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1В.».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького окружного адміністративного суду ().

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (29000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1); Хмельницький окружний адміністративний суд (29009, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Козацька, 42; ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна