Справа № 826/13777/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2018 року № 826/13777/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Скочок Т.О., суддів Кармазіна О.А. та Катющенка В.П., при секретарі судового засідання Новик В.М.

за участі представника позивача - Хрустенко Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна»
доРади національної безпеки і оборони України
провизнання дій протиправними та скасування рішення від 28.04.2017 в частині,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» з позовом до Ради національної безпеки і оборони України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Ради національної безпеки і оборони України щодо прийняття 28.04.2017 рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), передбачених Законом України «Про санкції»;

- скасувати рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» до переліку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції), який визначений додатком №2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), уведеного в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що рішення від 28.04.2017 в оскаржуваній частині прийнято без урахування права особи а участь у процесі прийняття рішення, не містить визначення мети його прийняття та зазначення обставин, на підставі яких по відношенню до позивача застосовано санкції. При цьому, представником позивача наголошено на тому, що застосування санкції без зазначення законодавчих підстав для цього є порушенням принципу прозорості та об'єктивності, оскільки позивач не має інформації про те, які саме його дії, факти про нього або рішення відносно нього стали підставою для застосування санкцій.

У призначене судове засідання з'явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзиву (заперечень) від відповідача до суду не надійшло.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, п. 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» вирішено застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зокрема, до юридичних осіб, згідно з додатком 2. Так, у додатку 2 до вказаного рішення серед юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції), під номером 302 вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» (, м. Київ, вул. Хорива, 39-41) із застосування таких видів обмежувального заходу (відповідно до Закону України «Про санкції») зі строком застосування три роки: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України; 4) зупинення виконання економічних та фінансових зобов'язань; 5) обмеження або припинення надання телекомунікаційних мереж користування; 6) припинення видачі дозволів, ліцензій на вввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; 7) заборона передання технологій, прав на об'єкти права інтелектуальної власності.

Указом Президента України від 15.05.2017 №133/2017 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено у дію.

Вважаючи вказане рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 в частині, що стосується позивача, необґрунтованими, а дії щодо його прийняття протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4, 7 і 8 ст. 107 Конституції України, Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України. Головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України. Компетенція та функції Ради національної безпеки і оборони України визначаються законом.

Правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції визначає Закон України «Про Раду національної безпеки і оборони України» від 05.03.1998 №183/98-ВР (надалі - Закон №183/98-ВР).

Статтею 1 Закону №183/98-ВР встановлено, що Рада національної безпеки і оборони України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

За змістом ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 4 ст. 10 Закону №183/98-ВР, головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України. Прийняті рішення вводяться в дію указами Президента України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади.

Комплексний аналіз вищенаведених положень Конституції України та Закону №183/98-ВР дає підстави дійти до висновку, що рішення Ради національної безпеки і оборони України саме по собі, без введення його в дію відповідним Указом Президента України, який є її головою і формує її персональний склад, не є обов'язковим до виконання органами виконавчої влади, а тому не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, відтак, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Таким чином, рішення Ради національної безпеки і оборони України не може бути оскаржене окремо від Указу Президента України, яким його введено в дію.

При цьому, у силу ч. 4 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 у справі №826/19392/14 (№К/800/9858/15) (ЄДРСР №55661213).

У той же час, слід зазначити, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Разом з тим, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Натомість, враховуючи викладені вище висновки суду про те, що рішення Ради національної безпеки і оборони України не може бути оскаржене окремо від Указу Президента України, яким його введено в дію, суд вказує про те, що оскаржуване рішення саме по собі, тобто без відповідного Указу Президента України, не створює додаткових обов'язків для позивача, з огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в оскаржуваній частині.

Решта позовних вимог, яка полягає у визнанні протиправними дій Ради національної безпеки і оборони України щодо прийняття 28.04.2017 рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), передбачених Законом України «Про санкції», у силу п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є похідною позовною вимогою від розглянутої вище (основної вимоги).

Відтак, проаналізувавши предмет і підстави позову у даній справі, суд вказує, що оскарження дій щодо прийняття рішення та безпосереднє оскарження відповідного рішення є нічим іншим як оскарження власне самого, а тому позовна вимога про визнання протиправними дій Ради національної безпеки і оборони України щодо прийняття 28.04.2017 рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), передбачених Законом України «Про санкції», також не підлягає задоволенню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапран Україна» (код ЄДР 34481362; адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 39-41) до Ради національної безпеки і оборони України (01161, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8) про визнання дій протиправним та скасування рішення від 28.04.2017 в частині - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Головуючий суддя Т.О. Скочок

Судді: О.А. Кармазін

В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено 27.03.2018