Справа № 822/729/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/729/18
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення поліції Славутського ВПГУНП у Хмельницькій області , Начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 20.02.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в справі за позовом від 12.02.2018, в якому позивач просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області, яке полягає у ненаданні відповіді на скарги від 17.11.2017 та 20.11.2017; 2) зобов'язати Ізяславське відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області розглянути скарги від 17.11.2017 та 20.11.2017, та надати відповідь ОСОБА_1 згідно вимог чинного законодавства. Також цією ухвалою залучено начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області, як другого відповідача.

Позивач в обґрунтування вимог позову зазначив, що 17.11.2017 та 20.11.2017 звертався зі скаргами до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області, однак відповіді на зазначені скарги в місячний термін не отримав. Вважає, що відповідачем порушено вимоги Закону України "Про звернення громадян", тому звернувся до суду з цим позовом.

07.03.2018 до суду поступив Відзив на позовну заяву Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 07.03.2018, в якому цей відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Також зазначає, що 17.11.2017 будь які звернення (скарги) до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області не надходили. У відповідь на скаргу від 20.11.2017, ОСОБА_1 надіслано відповідь від 28.11.2017 вих. №8563/106/02-2017, яку позивач отримав 28.11.2017, про що сам вказує у заяві від 10.01.2018 адресованій начальнику ГУНП в Хмельницькій області ( стор. 58 - 60).

Начальник Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області відзиву не надав, але листом за №1562/106/01 від 28.02.2018 повідомив суд, що 17.11.2017 будь-яких звернень ОСОБА_1 до відділення поліції не надходило і надав суду копії матеріалів розгляду звернення позивача від 20.11.2017 ( стор. 19).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до копій Журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою до Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області та Журналу реєстрації звернень громадян (інвентарний номер 74), Журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли на особистому прийомі керівництвом Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (інвентарний номер 77), 17.11.2017 звернення (скарги) ОСОБА_1 до Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області не надходили (стор. 20-31).

Згідно з копією скарги позивача від 20.11.2017, яка зареєстрована у Журналі реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою до Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (зареєстровано за №4454) та Журналу реєстрації звернень громадян (інвентарний номер 74) за №207-Я від 20.11.2017, ОСОБА_1 вказує на невиконання рішення Ізяславського районного суду від 09.11.2017 по справі №675/1933/17, щодо повернення речових доказів. Також вказує, що станом на 20.11.2017 йому не повернуто закордонний паспорт, а в автомобілі відсутній відеореєстратор (стор. 37).

Відповідно до Повідомлення № 8563/106/02-2017 від 28.11.2017 за підписом Начальника СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області Лісовика Я.В., ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання ухвали Ізяславського районного суду №675/1933/17 було повернуто ряд речових доказів, які визнавались речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000057, а саме ті які зберігались у Ізяславському ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (стор. 53).

Згідно з копією Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (інвентарний номер 143), позивачу надіслано Повідомлення № 8563/106/02-2017 від 28.11.2017, про що здійснено запис №8563 від 28.11.2017 (стор. 32-35).

У Висновку за скаргою гр. ОСОБА_1 жителя АДРЕСА_1, який затверджено начальником Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області 14 грудня 2017 (далі - Висновок за скаргою гр. ОСОБА_1 від 14.12.2017) стверджено, що проведено перевірку скарги ОСОБА_1 від 20.11.2017 і встановлено: 1) 17.11.2017 ОСОБА_1 повернуто автомобіль та інші речові докази, які зберігалися у відділенні поліції, про що свідчить розписка заявника; 2) по факту викрадення відеореєстратора невідомої марки з автомобіля Фіат, який належить ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ( стор. 51 - 52).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 10.01.2018, адресованій начальнику ГУНП у Хмельницькій області, позивач стверджує, що у відповідь на звернення від 20.11.2017 до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області, отримав відповідь від 28.11.2017, яку додав до цієї заяви (стор. 61-62).

Позивач будь-яких доказів на підтвердження 2-х скарг, а саме від 17.11.2017 і 20.11.2017 суду не надав, а з матеріалів наданих відповідачами судом встановлено, що фактично позивачем було подано до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області тільки письмову скаргу від 20.11.2017. Факт спілкування з слідчим Ляшуком О. на що вказує позивач у скарзі від 20.11.2017 і не повернення йому всіх речових доказів не спростовують цей висновок суду, так як не має об"єктивних доказів протилежного.

Щодо скарги позивача до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області від 20.11.2017, суд з урахуванням вищенаведеного вважає, що вона вирішена без порушень прав ОСОБА_1 і Закону України № 393/96-ВР від 02.10.1996 "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР), враховуючи також наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону № 393/96-ВР, скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, відповідачі не порушили закон при вирішення скарги позивача від 20.11.2017, адже було проведено перевірку скарги про що складено Висновок за скаргою гр. ОСОБА_1 від 14.12.2017 та результат перевірки повідомлено скаржнику Повідомленням за №8563/106/02-2017 від 28.11.2017, а тому відповідно не має протиправної бездіяльності і підстав для зобов"язання повторно розглядати скаргу. Цей висновок суду фактично підтверджує позивач своєю скаргою від 10.01.2018 на ім"я начальника ГУНП у Хмельницькій області Віконського В.В, в якій вказує, що у відповідь на звернення від 20.11.2017 до начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області, отримав відповідь від 28.11.2017 і вимагає: " 1. Негайно виконати ухвалу суду від 09.11.2017 року. 2. Повернути мені закордонний паспорт. 3. Внести до ЄРДР відомості щодо невиконання рішення суду та викрадення відеореєстратора. 4. Відповідь надати згідно чинного законодавства.". Тобто, позивач сам підтверджує отримання ним відповіді на його скаргу від 20.11.2017 і ця відповідь, на думку суду не порушує закон, а інші 4-и питання, які ставить позивач не є предметом цього судового розгляду і вони не відносяться до юрисдикції адміністративного суду, а вирішуються згідно КПК України (повідомлення про злочин і інше), що суд роз"яснює позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, зокрема, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб"єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкти владних повноважень, які заперечують проти позову довели, що не порушували вимоги закону та прав позивача, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Керуючись Законом України "Про звернення громадян", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 30300, код НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення поліції Славутського ВПГУНП у Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, Хмельницький, Хмельницька область, 29001, код 40108824), Начальника Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (30300, Хмельницька область, Ізяславський район, м. Ізяслав, вул. Грушевського, 24, код 40108824) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Повне рішення складене 22 березня 2018 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович