Справа № 524/9071/17
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9071/17
Провадження №2-а/524/137/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання - Грінденко Ю.А.

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

представника третьої особи - Щепілова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Грушка Євена Анатолійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Грушка Є.А. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що 24.11. 2017 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Грушкою Є.А. винесено постанову серії БР № 534385, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн. Стверджує , що проїхав на жовтий сигнал світлофору, що дозволено п. 8.11. ПДР України

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною винесену за вдсутності доказів та без врахування його пояснень, а тому такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

У судовому зсіданні представника позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 позов просить задовольнити. Зазначає, про відсутність доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення та порушеної процедури розгляду.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Щепілов О.В. проти позову заперечує. Пояснує, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач - Грушка Є.А. у судове засідання не прибули.

Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що 24.11.2017 року о 09-08год. позивач, керуючи автомобілем «Рено логан» д.н.з. ВІ 6229ВХ в Кременчуці на перехресті пр. Свободи т

,а вул Переяславській, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного проз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що складу правопорушення в його діях не має, оскільки проїхав світлофорний об'єкт на жовтий сигнал світлофору.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні (п. 8.7).

Відповідно до п.7.30 ДСТУ 4092-2002 «СВІТЛОФОРИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів типів 1-З і пішохідних світлофорів повинен передбачати миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а також нижнього місячно-білого сигналу у світлофорах типу 5. Частота миготіння сигналів - 1 с.

Відповідно до п.8.7.3 ПДР України: «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів., е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух..

Оскільки світлофор на перехресті пр. Свободи та вул Переяславській у м Кременчуці працює в синхронному режимі, то після ввімкнення зеленого сигналу світлофора загорівся червоний сигнал на який позивач мав відреагувати, крім того жовтий сигнал світлофора забороняє рух, сам позивач в позовній заяві не заперечував факт проїзду на жовтий сигнал світлофора. Доказів, що підтверджували обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги суду не надано.

У судовому засіданні переглянутий диск з відеозаписом, наданий відповідачем, на якому зафіксована як подія, а саме проїзд перехрестя пр. Свободи та вул Переяславській з якого постає, що, в той час, коли для для патрульної машини загорівся зелений сигнал світлофору, то автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 здійснив переїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, та зафіксовані дії сторін по справі вже після зупинки відповідачем автомобіля .

Щодо пояснень водія щодо проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофору, то відповідно до ПДР України жовте світло забороняє рух транспортних засобів через перехрестя, однак як виняток, згідно з пунктом 8.11 даних Правил, якщо водій не може зупинити транспортний засіб без застосування екстреного гальмування, дозволяється завершити проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора з дотриманням заходів безпеки. Тривалість увімкнення жовтого сигналу світлофора становить близько 3-4 с.

Пунктом 8.11. ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У пункті 8.10. ПДР України заначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія, див. додаток 2), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки» (див. додаток 1), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Суд дійшов висновку що позивач діяв не у відповідності до ПДР України, а відповідачем надано докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та дотримання процедури при складанні постанови

Керуючись ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Грушка Євена Анатолійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності п залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк