Справа № 826/20446/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2018 року

Київ

справа №826/20446/16

касаційне провадження №К/9901/23760/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №826/20446/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропросперіс» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропросперіс» у грудні 2016 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 №.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 03.08.2017 позовні вимоги залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 28.11.2017 скасував постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.08.2017 та ухвалив нове судове рішення про задоволення позову.

Головне управління ДФС у м. Києві звернулося 15.02.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017.

Верховний Суд ухвалою від 26.02.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 26.02.2018 була отримана відповідачем 02.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №390.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

На момент постановлення даної ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 26.02.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 133, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №826/20446/16.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №826/20446/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропросперіс» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна