Справа № 766/20773/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши в порядку спрощеного(письмового) провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області(Херсонське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області(Херсонське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якому просить:

- визнати його право на отримання пенсії відповідно до рівня прожиткового мінімуму та зобов'язати Пенсійний Фонд України Херсонської області повернути з призначеної йому пенсії різницю між 949грн., яку він отримав, та діючим розміром прожиткового мінімуму відповідно до:1074 грн, - 01.09.2015 року, 1130 грн - 01.05.2016 року, 1247 грн з 01.12.2016 року та 1312, з 01.05.2017 року до 01.10.2017 року)

Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито скорочене провадження по розгляду даної адміністративної справи.

Ухвалою від 12.02.2018року за клопотанням позивача справа розглядається в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до відзиву від 28.02.2018 року що надійшов від відповідача встановлено, що позивач не має необхідного страхового стажу 35 років, не належить до осіб визначених п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року за №256(одержувачі пенсії по втраті годувальника, інваліди) право на отримання щомісячної адресної допомоги у сумі , що не вистачає до прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність відсутнє, тому пенсія позивачу виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, а позов ОСОБА_1, необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Положеннями ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.

В судове засідання сторони не викликались, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до ст.263 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб у порядку спрощеного провадження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до матеріалів справи перебуває на обліку в управління ПФУ в Херсонській області з 06.08.2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

08.09.2017 року Позивач звернувся із заявою до Відповідача, в якій просив перерахувати пенсію у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність виходячи з вимог Конституції та постанову ВРУ на теперішній час.

Листом від 29.09.2017 року Відповідач повідомив ОСОБА_1, про те, що пенсію розраховано вірно у відповідності до вимог чинного законодавства. Постановою КМУ від 26.03.2008 року № 265 визначено, що у разі якщо щомісячний розмір пенсійних виплат в осіб, окрім інвалідів ( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, окрім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

Розмір пенсій Відповідача обчислений з урахуванням страхового стажу 18 років 01 місяць 28 днів. А також позивачем не надано УПФУ для призначення пенсії ОСОБА_1 документів щодо його заробітної плати, у зв'язку з чим пенсія призначена пропорційно наявного страхового стажу виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом і пенсійна виплата становить 949 грн., що відповідає чинному законодавству.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам України право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі, зокрема, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Отже, однією із умов соціального захисту громадян є повна, часткова або тимчасова втрати працездатності.

Частина 3 цієї статті Конституції України передбачає, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Вказана гарантія громадян на соціальний захист розкрита у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено принципи, засади та механізм призначення та виплати пенсій.

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Право на отримання пенсій передбачено, в тому числі, громадянам України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону).

Згідно частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

Аналіз вказаних норм Закону свідчить, що набуттю права на отримання пенсії передує виконання особою умов, а саме досягнення віку та наявності мінімального страхового стажу.

В той же час, мінімальний розмір пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність встановлюється особам, які мають відповідний страховий стаж (чоловіки 35 років).

Матеріали справи свідчать, що Позивач не має необхідного страхового стажу, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Його страховий стаж складає 18 років 01 місяць 28 днів.

Таким чином, він не відноситься до осіб визначених п.1 Постанови Кабінету Міністрів України та не виконав умови ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо наявності страхового стажу 35 років.

За таких обставин доводи Позивача щодо невідповідності його пенсії відповідно ст. 46 Конституції безпідставні.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінет Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» № 265 від 26.03.2008 року встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім інвалідів I та II груп (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З огляду на розмір пенсії позивача, його пенсія була визначена пропорційно його страховому стажу та прожитковому мінімуму та її розмір склав 949 грн.

Отже, оскільки згідно положень ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом, цим же Законом та підзаконними нормативними актами не встановлено такий же розмір мінімальної пенсії за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж 35 років у чоловіків, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст ст. 6- 9, 72-77, 139, 194, 241,242-246,255,295КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області(Херсонське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська