Справа № 821/405/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/405/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер"

до Херсонської митниці ДФС України

про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Херсонської митниці ДФС України (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000013/2 від 14.02.2018 року.

Провадження у справі відкрите ухвалою від 05 березня 2018р. Розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначене на 28.03.2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно до умов укладеного зовнішньоекономічного контракту №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017 р. та на підставі супроводжувальних документів продавець - компанія Zhenjiang Dantu District Star-Brush Factory здійснив на адресу покупця - ТОВ "КФ Строй Мастер" поставку товару - "пензли будівельні для фарбувальних робіт у асортименті - код товару 96034010" та "валики для фарбування та аналогічних робіт, малярні в асортименті - код товару 96034090". Під час декларування товару позивачем відповідно до ст. 57, 58 Митного кодексу України самостійно визначена митна вартість товарів за основним методом, а саме: за ціною контракту, яка склала 28376,00 дол. США. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано Херсонській митниці ДФС України повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Проте, відповідачем прийняте рішення № UA508070/2018/000013/2 від 14.02.2018 р., яким за резервним методом на рівні 2,02 дол. США/кг перший товар та 2,01 дол. США/кг за 2 товар. скориговано митну вартість товару на загальну суму 76706,97 дол. США (в тому числі за перший товар 34785,81 дол. США та за другий товар - 41921,16 дол. США). Позивач вважає протиправним таке рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої доводи щодо подання ТОВ "Комерційна фірма "Строй Мастер" документів, які не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни. Позивач зазначає, що документи ним подані у обсязі, достатньому для визначення відповідачем митної вартості задекларованого товару, оскільки містять усю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а тому висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є протиправним. Також позивач зазначив, що умови поставки СІF передбачають витрати за поставку та страхування товару за рахунок продавця, а тому позивач не повинен надавати документи про вартість страхування та перевезення товару. Безпідставними також є доводи митного органу про невідповідності у контракті пунктів 4.2 та 5.5, адже умови оплати не впливає на митну вартість товару, визначену позивачем та не спростовує її. Позивач вважає, що обставини на які вказує митний орган в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. На підставі викладених обставин просить скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову із наступних підстав.

13.02.2018р. декларантом підприємства ТОВ "КФ "СтройМастер" до сектору митного оформлення митного поста "Херсон-центральний" Херсонської митниці ДФС подано митну декларацію № UA508070/2018/000134 для здійснення митного оформлення товару №1 "Пензлі будівельні" та товару №2 "Валики для фарбування", країна походження ОСОБА_2. Товар ввезено на умовах поставки CIF - Одеса (Україна) на виконання умов договору від 18.12.2017 року №CH-UA-18/12/17. Під час надходження декларації здійснено перевірку за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), якою виявлено ризики, а саме - сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур, зокрема, про можливе заниження митної вартості та необхідність здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МКУ, тощо. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснювався згідно з вимогами розділів III та XI Митного кодексу України шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідач зазначає, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. До вказаних складових митної вартості відносяться витрати на страхування та транспортування товарів, які за контрактом не включені до ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар та не були заявлені декларантом, як складова митної вартості. Також наявні розбіжності у контракті, а саме: згідно п.2.4 передбачено необхідність здійснення передоплати за товар до початку його виробництва, проте згідно п.5.5 умовами оплати є 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад покупця. У результаті виявлених порушень митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000013/2 від 14.02.2018 та оформлено картку відмови № UA508070/2018/00013 від14.02.2018р. в митному оформленні декларації № UA508070/2017/000134 від 13.02.2018 року. Обрано резервний метод визначення митної вартості. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару №1 була обрана декларація від 05.12.2017 року № UA100210/2017/806360. Рівень визначеної митної вартості товару складає 2,02 дол/кг, щодо товару №2 - митна декларація від 09.01.2018р. № UA100210/2018/375269 (рівень визначеної митної вартості товару складає 2,01 дол./кг). На підставі викладеного вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте на підставі та в межах чинного законодавства України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити позов з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову із вказаних у відзиві підстав.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

18 грудня 2017р. між ТОВ "КФ Строй Мастер" (Покупець) та Zhenjiang Dantu District Star-Brush Factory (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017р. (далі - Контракт), предметом якого є поставка ручний інструмент за номенклатурою, кількістю та цінами згідно супровідних документів.

Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний відповідно до Міжнародних правил роз'яснення торгових термінів "Інкотермс" (Публікація МТП в редакції 2010 року).

З метою розмитнення поставленого товару 13.02.2018 року ТОВ "КФ "Строй Мастер" подано відповідачу митну декларацію № UA508070/2018/000134 за товаром №1 "Пензлі будівельні", товаром №2 "валики для фарбування" та документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017 р., пакувальний лист від 28.12.2017р., рахунок-фактура від 28.12.2017 р., коносамент від 03.01.2018 р., автотранспортні накладні №3013/1, 3013/2, 3013/3 від 11.02.2018р., доповнення до контракту №1 від 28.12.2017р., декларація про походження товару, договір про надання послуг митного брокера та копія митної декларації країни відправлення.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме - сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур.

Так, за результатами перевірки змісту контракту №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017 р.,. відповідачем встановлено, що витрати на страхування та транспортування не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар та не були заявлені декларантом, як складова митної вартості. Так, згідно п. 4.2 контракту від 18.12.2017 №CH-UA-18/12/17 ціна за одиницю товару вказана у товаросупровідних документах, при цьому, пунктом 4.2. визначено, що до ціни товару включена вартість таких складових як пакування та маркування товару, проте не вказано про включення до ціни товару витрат на страхування та транспортування до митного кордону України, що є обов'язковим при умовах поставки товарів CIF. Також встановлені розбіжності у самому контракті, зокрема, згідно п.2.4 передбачено необхідність здійснення передоплати за товар до початку його виробництва, проте згідно п.5.5 умовами оплати є 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад покупця. Також у додатково наданому лінійному коносаменті від 03.01.2018р. №97 відправником товару зазначено "Kayev Group Limited (HK)", інформація щодо якого відсутня в будь-яких інших поданих товаросупровідних документах.

З огляду на вказане, відповідачем зроблено висновок, що документи надані ТОВ " КФ "Строй Мастер" для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, внаслідок чого відповідачем на підставі ч. 3 ст. 53 МК України було запропоновано ТОВ "КФ "Строй Мастер" надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника; комерційна пропозиція; копія експертної декларації країни відправлення; висновок ТПП; лист пояснення від виробника; лист пояснення від компанії експедитора; інтернет інформацію про товар..

14 лютого 2018 р. Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення №UA508070/2018/000013/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої відкоригована митна вартість товару склала на загальну суму 76706,97 дол. США (в тому числі за товар №1 - 34785,81 дол. США та за товар №2 - 41921,16 дол. США)., яке є предметом оскарження у даній справі. Вказане рішення містить причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а саме: документи надані для підтвердження митної вартості не містять усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені.

На думку митного органу, незважаючи на подані позивачем додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не могла бути визнана, оскільки позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а подані документи містять розбіжності, зокрема,

- згідно пункту 3.1 контракту №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017р. поставка товару здійснюється на умовах CIF за правилами ІНКОТЕРМС - 2010, відповідно до якого "вартість, страхування, фрахт" застосовується для морського або внутрішнього водного транспорту та означає, що продавець здійснив поставку товару на борт судна або забезпечив надання товару, що вже поставлений таким чином і зобов'язаний укласти контракт (договір) перевезення й оплатити витрати на перевезення, необхідні для поставки товару до названого місця та за власний рахунок застрахувати вантаж з мінімальним покриттям.

- відповідно до п. 4.2 цього контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару.

- у відповідності до п.2.4 контракту розрахунки здійснюються шляхом передоплати за товар до початку його виробництва, а згідно п.5.5 умовами оплати є 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад покупця.

- лінійному коносаменті від 03.01.2018р. №97 відправником товару зазначено "Kayev Group Limited (HK)", інформація щодо якого відсутня в будь-яких інших поданих товаросупровідних документах.

При прийнятті оскаржуваного рішення митним органом відповідно до ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу: товар №1 - МД від 05.12.2017р. № UA100210/2017/806360, а саме 2,02 дол.США/кг; товар №2 - МД від 09.01.2018р. №UA100210/2018/375269, а саме 2,01 дол.США/кг.

Отже спірні правовідносини стосуються визначення митної вартості задекларованого позивачем товару. Позивач вважає, що правильно обрав основний метод визначення вартості товару - за ціною договору та надав митному органу усі необхідні для цього документа. Відповідач вважає, що із наданих документів неможливо достовірно встановити митну вартість товару, відтак вона була скоригована за резервним методом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі - МК України), Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч.1 ст. 51 МК України).

За приписами ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України, крім страхових.

Підставами для витребування відповідачем додаткових документів у зв'язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності документів щодо страхування ввезеного Товариством товару та вартості перевезення.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивачем не надано відповідачу страхових документів, які б визначали витрати на страхування товару, а також документів, що підтверджують витрати на перевезення вантажу в зв'язку з тим, що Контрактом передбачено постачання товару на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний, за якими до обов'язків продавця належить оплата витрат на фрахт, необхідих для доставки товару в зазначений порт призначення, та входить страхування товару від транспортних ризиків. Тобто при базисі поставки CIF в ціну товару включається вартість товару, фрахт до порту призначення та страхування від узгоджених ризиків. Тому у сторін договору відсутня необхідність додаткового уточнення вказаних положень за умови посилання на правила Інкотермс-2010

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF на продавця покладається обов'язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Беручи до уваги ту обставину, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CIF, суд погоджується із доводами позивача про те, що за умовами Контракту Товариство не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту Одеса/Чорноморськ/Южний.

Отже, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування та транспортування вантажу, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Крім цього відповідач зазначив, що Херсонською митницею ДФС було витребувано додаткові документи, за перевіркою яких встановлено розбіжності, зміст яких полягає фактично у висновку митного органу щодо неналежного виконання продавцем та покупцем-декларантом умов контракту та укладеного до нього доповнення.

Як вже зазначалось вище, Херсонською митницею ДФС було встановлено, що за умовами п.2.4 контракту передбачено необхідність здійснення передоплати за товар до початку його виробництва, проте згідно п.5.5 умовами оплати є 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад покупця.

Суд критично ставиться до вказаних доводів відповідача виходячи з наступного. Дослідивши у судовому засіданні надану копію контракту №CH-UA-18/12/17 від 18.12.2017 р. встановлено, що вищезазначена інформація не відповідає дійсності. Так, пункт 2.4 контракту передбачає наступне: "2.4. Продавець сприяє інспектору(ам) Покупця під час інспекції: попереджає Покупця в день отримання передоплати про початок виробництва (факсимільним або електронними засобами зв'язку); забезпечує доступ інспекторів на всі об'єкти, де виробляється продукція та на склади готової продукції", в той час як пунктом 5.5 контракту передбачено умови оплати: 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад.

Щодо вищезазначених доводів відповідача, то суд вказує, що умови передбачені п.2.4 контракту та порядок розрахунків з контрагентом - це виключно господарські відносини між сторонами контракту. Більш того, дотримання сторонами контракту щодо розрахунків взагалі не становлять об'єкт контролю митної вартості, оскільки жодним чином не впливають на розрахунок митної вартості.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв'язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно відправника, визначеного у лінійному коносаменті від 03.01.2018р. №97. Так, відповідачем зазначено, що згідно лінійного коносаменту від 03.01.2018р. №97 відправником товару зазначено "Kayev Group Limited (HK)", інформація щодо якого відсутня в будь-яких інших поданих товаросупровідних документах.

З цього приводу слід звернути увагу на юридичну природу коносаменту. Так, коносамент це товаророзпорядчий документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов'язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу. Тобто, коносамент є доказом (розпискою) прийому перевізником зазначеного в ньому вантажу.

Отже, "Kayev Group Limited (HK)" є не відправником, а перевізником.

Крім того, слід звернути увагу, що найменування відправника чи перевізника жодним чином не впливає на вартість товару.

Таким чином суд вважає, що надані позивачем документи містили всю необхідну інформацію для правильного визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Право митного органу здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України у випадках, коли виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів обумовлено статтею 55 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, визначена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 Митного кодексу України.

Не спростована відповідачем також належними доводами правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом та не доведена наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Отже, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення Херсонської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000013/2 від 14.02.2018, відтак - задовольняє вимоги позивача про скасування даного рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000013/2 від 14.02.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської митниці ДФС () судовий збір у сумі 1762,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" ().

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 березня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 5.2.2