Справа № П/811/1724/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" березня 2018 р.

справа № П/811/1724/17,

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 р. (суддя Черниш О.А., м. Кропивницький)

у справі № П/811/1724/17

за позовом Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 р. задоволено позов позивача та стягнуто з рахунків Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 32039992) у банках, що його обслуговують, на користь Державного бюджету України податковий боргу в сумі 4 104 769 грн.

29.11.2017 року відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 263 КАС України, в якій просив розстрочити виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 р. у справі № П/811/1724/17 строком на 60 місяців, шляхом сплати суми боргу з грудня 2017 року по жовтень 2022 року рівними частинами по 68412,82 грн. щомісяця та в листопаді 2022 року 68412,62 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 р. заяву задоволено частково, а саме: розстрочено виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року у справі № П/811/1724/17 про стягнення з рахунків Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Державного бюджету України податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4104769 грн. строком на 37 місяців, шляхом сплати цієї суми рівними частинами по 111 000 грн. щомісяця, починаючи з грудня 2017 року по листопад 2020 року, 108769 грн. - у грудні 2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що судом прийнято до уваги те, що подані заявником звіт про фінансовий стан на 2016 рік, звіт про сукупний дохід за 2016 рік, консолідований звіт про рух грошових коштів за 2016 рік, консолідований звіт про власний капітал за 2016 рік обґрунтовують неможливість своєчасного погашення заявником податкового боргу. Суд знайшов обставини, які свідчать про наявність загрози виникнення та накопичення нового податкового боргу, а саме наявність дебіторської та кредиторської заборгованості за 9 місяців 2017 року, заборгованості по заробітній платі. Проте, будь-які докази, надані з боку підприємства щодо стягнення дебіторської заборгованості, в матеріалах справи відступі.

Борги ДП «Кіровоградський облавтодор" не можуть свідчити про те, що у підприємства відсутня можливість сплачувати до бюджету узгоджені суми зобов'язань, які стягнуто за судовим рішенням.

Крім того, звіт про фінансовий стан підприємства також не може свідчити про те, що у підприємства відсутня можливість сплачувати до бюджету узгоджені суми зобов’язань, які стягнуто за судовим рішенням.

Разом з тим, порядок та умови надання платникам податків розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу визначене ст. 100 Податкового кодексу України та наказом Міндоходів від 10.10.2013 року № 574 «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р.

З огляду на викладене та керуючись розробленим відповідно до статті 100 Податкового кодексу України Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань платників податків, затвердженим наказом Міндоходів від 10.10.2013 року № 574, підстави для надання розстрочення платежу протягом року з дня набрання ухвалою законної сили відсутні.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову – про відмову в задоволенні заяви відповідача.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача, оскільки:

- ДП "Кіровоградський облавтодор" є державним підприємством, основним видом діяльності якого є ремонт та утримання автомобільних доріг, забезпечення їх функціонування, виконання вимог по забезпеченню безпеки дорожнього руху;

- подані заявником до суду звіт про фінансовий стан за 2016 рік, звіт про сукупний дохід за 2016 рік, консолідований звіт про рух грошових коштів за 2016 рік, консолідований звіт про власний капітал за 2016 рік обґрунтовують неможливість своєчасного погашення заявником податкового боргу;

- згідно з довідковою інформацією по окремих показниках фінансово-господарської діяльності ДП "Кіровоградський облавтодор" за 9 місяців 2017 року дебіторська заборгованість на кінець звітного періоду по платежах до бюджету та інших фондів склала 367,6 тис. грн., кредиторська - 32 739, 5 тис. грн., з них: 18183,6 тис. грн. - поточний ПДВ, 1483,5 тис. грн. - розстрочення по ПДВ. Заборгованість по заробітній платі становить 12 006,7 тис. грн.;

- заявником погашається податковий борг, стягнутий з нього за рішеннями судів та розстрочений ними за відповідними графіками. Доказів недотримання заявником умов розстрочення контролюючим органом суду не надано;

- наведені заявником обставини свідчать про наявність загрози виникнення та накопичення нового податкового боргу, а також фінансове становище ДП "Кіровоградський облавтодор" об'єктивно впливають на можливість виконання судового рішення, ускладнюючи його виконання у повному обсязі, як це передбачено постановою суду.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України (в редакції, чинній на час звернення відповідача з заявою до суду першої інстанції) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України (в редакції, чинній на час звернення відповідача з заявою до суду першої інстанції) суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, наведена норма пов'язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення у виняткових випадках, за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» № 1235 від 27.12.2010 р. відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 Податкового кодексу України затверджено перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин.

Вказаним переліком визначено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, зокрема це:

- ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов'язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів);

- загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі;

- недостатність майна заявника - фізичної особи (без урахування майна, на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі чи відсутність у заявника - фізичної особи майна.

- сезонний характер виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником;

- виконання заявником плану реорганізації власного виробництва та/або зміна його організаційної структури, що призводить (може призвести) до значного спад} виробництва протягом певного періоду;

- проведення заявником науково-дослідних, конструкторських, а також соціально орієнтованих робіт, які передбачають створення робочих місць для інвалідів, захист навколишнього природного середовища, підвищення енергетичної ефективності виробництва, або технічного переоснащення власного виробництва;

- провадження заявником інноваційної діяльності, у тому числі створення нових та вдосконалення існуючих технологій, видів сировини та матеріалів широкого застосування:

- виконання заявником особливо важливого замовлення у рамках соціально-економічного розвитку регіону або надання ним особливо важливих (у тому числі виключних) послуг населенню;

- виконання заявником державного оборонного замовлення;

- здійснення заявником інвестицій у створення об'єктів, які мають найвищу енергетичну ефективність, соціальне значення, стратегічне значення для оборони та безпеки держави тощо.

Верховний Суд України у п. 10 постанови Пленуму "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26 грудня 2003 року вказує, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність у нього майна, і рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому ці обставини мають бути доведені заявником.

Слід зазначити, що застосування як відстрочення, так і розстрочення виконання судового рішення є можливим лише як виняток із загальних правил виконання судових рішень, та лише за наявності обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення або ускладнюють його виконання, підтверджених документально.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Таким чином, надані відповідачем до заяви докази не свідчать про нездійснення підприємством фінансової діяльності та відсутність у такого підприємства майна, що виключає наявність обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення.

Разом з тим, аргументи позивача щодо врахування ст. 100 Податкового кодексу України та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань платників податків, затвердженого наказом Міндоходів від 10.10.2013 року № 574, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені норми не регулюють порядок розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення судом відповідно до норм КАС України, спрямовані на врегулювання цього питання між платником та податковим органом.

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про розстрочення виконання судового рішення і є підставою для скасування оскарженої ухвали та відмови у задоволенні заяви відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 р. у справі № П/811/1724/17 скасувати.

У задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 р. у справі № П/811/1724/17 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в тридцятиденний строк шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко