Справа № 826/17355/17
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2018 року № 826/17355/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С. К. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.

Києві,

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі-відповідач1/Центральне ОУПФУ в м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі- відповідач 2/ГУ ПФУ у м. Києві), в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу від 16.12.1993 року з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40 %, доплати до надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від 29 липня 2016 року;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХХІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) перерахунок з 22 червня 2017 року та виплату пенсії, призначеної в установленому розмірі при виході на пенсію у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40%, доплати до надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від 29 липня 2016 року та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведення виплат, без обмежень її розміру.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 січня 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком та з 13 листопада 2006 року отримує пенсію відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723 «Про державну службу» з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 30% у розмірі 90% середнього заробітку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема доплата за високі досягнення у праці, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально побутових питань, сума індексації заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на те, що з 01.05.2016 року Закон «Про державну службу» відповідно до якого позивачу призначалась пенсія, втратив чинність. Постанова Кабінету Міністрів від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» пунктом 4 якої, зокрема, встановлювався порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом 3723, втратила чинність на підставі постанови КМ України від 14.09.2016 р. № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Відтак, як вважає відповідач, з 01.06.2015 р. пенсії відповідно до Закону №3723-Х11 не призначаються, а призначені до 01.06.2015 р. не перераховуються. Відповідач просив позов залишити без розгляду, так як вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та з листопада 2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу» з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 30 % у розмірі 90% середнього заробітку.

Підставою для розрахунку розміру пенсійного забезпечення були довідки Адміністрації зони відчуження про посадовий оклад, ранг, вислугу років, розмір нарахованих надбавок та премій за останні 24 місяці роботи № 497/09 та 498/09 від 03 червня 2011 року. До вищезазначених довідок не були включені і не враховані при призначені розміру пенсії «інші виплати», а саме :матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для покращення соціально-побутових умов, та інші виплати за останні 24 календарні місяці роботи перед звільненням у зв'язку із виходом на пенсію, з яких були утримані та перераховані в повному обсязі страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі № 826/13941/15 було зобов'язано Державне агентство України з питань управління зоною відчуження виконати ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження, а також надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року Державним агентством України з управління зоною відчуження листом від 29 липня 2016 року № 01-2442/10 було повідомлено позивача щодо проведення перерахунку заробітної плати за рахунок збільшення вислуги років з 30 % на 40% на надано дві довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

В першу довідку включено:

- посадовий оклад у розмірі - 2 482,00 грн.;

- надбавка за ранг у розмірі 120, 00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40%) у розмірі 1 040, 80 грн.

В другу довідку включено:

- надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - в загальному розмірі 27 337, 98 грн.;

- премії в загальному розмірі 4 790, 72 грн.;

- премії до державних, професійних свят та ювілейних дат в загальному розмірі - 500 грн.

- доплати особам, які працюють в зоні відчуження згідно постанов КМУ в загальному розмірі - 30 082, 50 грн.;

- індексація в загальному розмірі - 6 481, 93 грн.;

- допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі - 3 849, 00 грн.

На всі виплати включені в довідки були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

10 серпня 2016 року позивач надав до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві оригінали довідок про заробітну плату та про складові заробітної плати, а також заяву, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі вищевказаних довідок.

Листом від 01 вересня 2016 року № 20486/06 Центральне ОУПФУ повідомило позивача про те, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» зазначені складові не входять до структури заробітної плати державного службовця та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії, а тому розрахунок пенсії проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що на виконання вимог постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року ним було проведено розрахунок пенсії позивачу як державному службовцю згідно зазначених довідок. До заробітної плати пенсійним фондом для обчислення пенсії було включено суми: 2 482, 00 грн. (посадовий оклад), 120. 00 грн. (надбавка за ранг), 780, 60 грн. (надбавка за вислугу років), 2 599, 91 грн. (надбавка за високі досягнення у праці, щомісячні премії, премії до державних свят, доплата по постанові КМУ від 10.09.2008 № 831- дані виплати обраховані, виходячи з сум за 24 календарних місяців, поділених на 24). Основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 06.06.2011 складає: 5 982, 51 грн. * 90% = 5 384, 26 грн.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність Центрального ОУПФУ в м. Києві, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначення пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Підпунктом 2.2.7 п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до яких, зокрема, належать: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, на які нараховані внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 495/6612/16-а та від 30 січня 2018 року по справі № 638/20628/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до даних довідки про складові заробітної плати позивачу виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, й на вказані виплати були нараховані єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

При цьому, суд звертає увагу, що підставою для звернення позивача із заявленими позовними вимогами слугувала відмова відповідача у перерахуванні пенсії з включенням в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. З іншими підставами для перерахунку пенсії, у тому числі, з підстав її обмеження відповідним максимальним значенням, позивач до відповідача не звертався.

Щодо викладених у відзиві проти позову тверджень відповідача про залишення позовних вимог без розгляду у зв'язку із пропуском строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду 22 грудня 2017 року та просить провести перерахунок пенсії з 22 червня 2017 року, а тому у суду відступної підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 21.12.2017 № 42419, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., які підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу від 16.12.1993 року з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40 %, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від 29 липня 2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХХІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) перерахунок з 22 червня 2017 року та виплату пенсії, призначеної в установленому розмірі при виході на пенсію у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40%, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від 29 липня 2016 року та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведення виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: 04209, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян