Справа № 287/69/17-а
Суддя: Стратович О. В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/69/17-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Стратович О.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

23.08.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовною заявою до Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії та просить визнати відмову Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправною. Зобов'язати Ємільчинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити їй пенсію за віком з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, на умовах, визначених ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років. Свої вимоги мотивує тим, що вона є громадянкою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому відмову відповідача у призначенні їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років вважає протиправною.

У судове засідання позивач не зявилася, звернувшись до суду з письмовою заявою щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника управління.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому проваджені.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України з якої слідує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Адміністративна справа, згідно п.1 ч.1 ст.4 КАС України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із вищенаведених положень закону, адміністративним судам підсудні спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, повязаних з виконанням ним владних управлінських функцій, тобто діяльності з виконання покладених на нього Конституцією та законами України завдань.

Позивачка при досягненні 53 роки, що підтверджується паспортом серія ВМ № 283487 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідач, листом № 2172/02 від 15.08.2017 року відмовив позивачці в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тієї підстави, що посвідчення потерпілої 4 категорії серії В-1 № 374255 від 10.11.1992 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає з 26.04.1986 року по даний час в м.Олевськ Житомирської області, що стверджується довідкою №8069 від 23.08.2017 року виданою Олевською міською радою (а.с.9), з якої слідує, що позивач дійсно зареєстрована та постійно проживає з 26.04.1986 року по даний час в м.Олевськ Житомирської області (постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так в ч.2 ст.55 Закону зазначено, що мають право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Таким чином, із даної норми закону вбачаються альтернативні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку: або постійне проживання, або постійна робота.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому беручи до уваги, що відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року, відповідно до розділу 2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року.

То жінки, які згідно зі статтею 55 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 4 категорії, мають право на зниження пенсійного віку на 5 років, пенсія за віком призначається після досягнення ними такого віку: 53 роки які народилися з 1 квітня 1964 року по 30 вересня 1964 року.

Із паспорту позивача вбачається, що ОСОБА_1 народилась 08 вересня 1964 року (а.с.4), отже пенсія за віком їй призначається після досягнення нею віку 53 роки та має страховий стаж не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 вищезазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що позивач 10.11.1992 року отримала посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І № 374255 (категорія 4).

З матеріалів справи встановлено, що належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивачка має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.4 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" станом на 01.01.1993 проживала та відпрацювала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. Таким чином, першопочаткова величина зниження пенсійного віку 2 роки є встановленою.

Стосовно додаткового строку зменшення пенсійного віку, а саме 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але в загальному з урахуванням першопочаткової величини, не більше 5 років, то позивачка отримала це право, оскільки з 26.04.1986 року по даний час зареєстрована та проживала в м.Олевськ Житомирської області.

У судовому засіданні встановлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1, що зазначається у довідці Олевської міської ради також ніким не оспорювалась.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач, у відповідності до ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зниженням, пенсійного віку на 5 років після досягнення 53 років, тобто з 09.09.2017 року, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із статті 77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, судом не встановлено, у судовому засіданні правомірності дій Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і підставність для їх задоволення.

Позовні вимоги позивача заявлені в межах строку позовної давності, встановленого ст.122 КАС України.

Керуючись: ст.ст. 2, 4, 5, 7, 8, 9, 18, 19, 73, 74, 72-78, 94, 229, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Зобовязати Ємільчинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІПН: 41246527, призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 09.09.2017 року.

Зобовязати Ємільчинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІПН: 41246527, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 09.09.2017 року.

У відповідності до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: ОСОБА_2