Справа № 188/220/18
Суддя: Ніколаєва І. К.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/220/18
Провадження № 2-а/188/8/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Ніколаєвої І.К.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

з участю

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетрровській області ОСОБА_3 третя особа Павлоградський ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про поновлення строку та про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №052280 від 03.08.2017 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП В Дніпропетровській області,третя особа Павлоградський ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про поновлення строку та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 052280 від 03.08.2017 року

В обґрунтування позову зазначив, що 13.02.2018 року він отримав поштою конверт, у якому знаходився виклик старшого державного виконавця Петропавлівського ВДВС на 15.02.2018 року, для сплати боргу за виконавчим документом.

Позивач, лише 15.02.2018 року отримав копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ,серії ДР № 052280 від 03.08. 2017 року, коли зявився за викликом до державного виконавця .

Відповідно до постанови серії ДР № 052280 від 03.08. 2017 року, приблизно о 12годині 57 хвилин дійсно керував транспортним засобом ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі М-04 Знамянка-Луганськ- Ізварине. На 328 км автодорозі М-04 Знамянка Луганськ - Ізварине його було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що нібито порушив правила обгону, а саме, здійснив обгін автомобіля на перехресті, яке позначено відповідними дорожніми знаками, тим самим порушив п.14.6(а) ПДР України, за що ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у звязку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень.

Позивач зазначає що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 052280 від 03.08.2017 року підлягає скасуванню. Відповідачем при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ДР № 052280 від 03.08.2017 року містить відомості щодо ознайомлення його з відео фіксацією правопорушення, але відсутнє жодне посилання на той факт, яким саме приладом було здійснено відео.

Позивач звернувся до інспектора з проханням надати для ознайомлення відео, у якості доказу, який вказує на вчинення правопорушення. Інспектор погодився і надав йому запис відео фіксації, з камери невідомого походження, однак на його вимогу показати відповідні документи на цей прилад позивач отримав необґрунтовану відмову. Переглянувши відео позивач не побачив а ні перехрестя, а ні відповідного дорожнього знаку, а ні державних номерів свого автомобіля, так як відеозапис здійснювався на відстані 1.9 км.

Відповідач належних пояснень не надав. А в порушення чинного законодавства та Інструкції відповідачем не зазначено, якими саме відповідними знаками позначено перехрестя, також постанова винесена в порушення ст.283 КУпАП не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що також позбавляє позивача права вчасно вчиняти певні дії ,та й про існування протоколу позивачеві стало відомо лише 15.02.2018 року.

Позивач у судове засідання зявився, надав пояснення по справі, позовну заяву підтримав просить її задовольнити, та скасувати постанову.

На першому судовому засіданні відповідач був присутній , позов не визнав, наголосив на тому, що позивачем порушені строку для звернення до суду з даним позовом, але надати доказів суду про те, що позивачеві своєчасно була направлена оскаржувана постанова, не зміг. Не надав суду жодного доказу яким можливо було б спростувати доводи позивача. Повідомив суд , що надати запис відео для огляду в судовому засіданні він не може, запис проводився на не стаціонарному пристрої а на його особисту відео камеру. Судом надавався час відповідачеві для можливості надати суду необхідні докази, суд зробив перерву в судовому засіданні, але відповідач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов не визнає. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Третій особі по справі Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно вимог ч. 1 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КАС України, матеріали адміністративного позову, копію ухвали про відкриття провадження, судову повістку, направлено рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується а.с. 19. в судове засідання третя особа не з'явилась.

Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідач не зясував чи винний позивач у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, чи є обставини, що помякшують відповідальність.

Окрім цього розгляд справи було проведено без надання позивачеві часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу надання інших доказів по справі, чим не тільки порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП, але й призвело до того, що при винесенні відповідачем постанови в справі про адміністративне правопорушення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які відповідно до ст. 33 КУпАП слід враховувати при накладенні адміністративного стягнення.

До того ж в постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази які відповідно до ст. 251 КУпАП встановлюють наявність, або відсутність правопорушення,

Судом з'ясовано, що позивач 03.08. 2017 року, близько о 12 години 57 хвилин керував транспортним засобом ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі М-04 Знамянка Луганськ - Ізварине. На 328 км автодорозі М-04 Знамянка Луганськ - Ізварине його було зупинено працівниками патрульної поліції, а саме інспектором СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з тих підстав, що нібито ним порушено правила обгону, а саме, здійснено обгін автомобіля на перехресті, яке позначено відповідними дорожніми знаками, тим самим порушено п. 14.6 (а).

При складанні протоколу відповідачем в постанові серії ДР № 052280 від 03.08.2017 року не зазначено, якими саме відповідними знаками позначено перехрестя, та містяться відомості щодо ознайомлення позивача з відео фіксацією правопорушення, але відсутнє посилання на той факт. Яким саме приладом було здійснено відео фіксація.

Позивач ознайомився з матеріалами відео фіксації, але йому було відмовлено в ознайомленні з даними про сертифікацію приладу, яким велася відео фіксація правопорушення.

Відповідно до п.2.4. Розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі,приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, « на кожній нагрудній відеокамері (відео реєстраторі ) на видимому місці розміщується інформація про розміщену відеотехніку». Однак, в порушення даної інструкції у інспектора поліції взагалі відсутні будь-які попереджувальні знаки (написи, беджі тощо), які дають зрозуміти, що патрульного оснащено нагрудною камерою (відео реєстратором) відповідно до чинного законодавства. Будь-який відеозапис з засобу, який не сертифікований, як фіксатор правопорушення ПДР не може бути використано як доказ правопорушення.

Перелік технічних засобів, що використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 01.03.2010 р. №33, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за № 262/17557, який станом на момент подачі цього позову є чинним.

Згідно нього передбачено використання лише трьох видів спеціальних автоматичних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису: «Візир», « Арена» та «TruСАМ» . Фото- та відеокамери будь яких інших фірм виробників у зазначеному переліку відсутні.

Відповідачем у постанові про адміністративне правопорушення не надано доказів правомірності застосування відеокамери, на яку був здійснений запис, і тому такий запис не повинен братися до уваги як доказ по справі.

За таких обставин всупереч вимогам ст. 245 КУпАП при складанні постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем також не було всебічно, повно і обєктивне зясовано всі обставини справи, не вирішено її в точній відповідності із законом.

Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та не спростував доводів позивача.

Таким чином судом встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, судом встановлено, що постанова винесена відповідачем передчасно, без належного збирання та оцінки доказів, з численними порушеннями законодавства, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 7, 9, 247, 251, 258, 268, 289, 283-285, 291 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов, ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетрровській області ОСОБА_3 третя особа Павлоградський ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про поновлення строку та про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №052280 від 03.08.2017 року задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР №052280 від 03.08.2017 року в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою ОСОБА_2 було притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, провадження в справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_5