Справа № 348/1993/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2018 року
Київ
справа №348/1993/16-а
адміністративне провадження № К/9901/4869/17
К/9901/4875/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційними скаргами Управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року (головуючий суддя Вінтоняк М.Б.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року (головуючий суддя: Заверуха О.Б., судді: Гінда О.М., Ніколін В.В.) у справі №348/1993/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити недоплачену грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації (далі по тексту відповідач, орган соціального захисту населення), в якому, з урахуванням остаточних уточнень, просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня 2016 року в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, що становить 5650,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством України для учасників бойових дій. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (далі Закон №3551) має право отримати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що становить 5650,00 грн. Згідно відповіді відповідача на його звернення у 2016 році він не отримував одноразову грошову допомогу до 5 травня, оскільки виплата вказаної допомоги проводилась згідно списків Надвірнянського районного військового комісаріату. Згідно листа Надвірнянського районного військового комісаріату від 26 липня 2017 року його було включено в списки учасників бойових дій, які повинні були отримати грошову допомогу до 05 травня 2016 року, проте він так і не отримав разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року.

Постановою Надвірнянського районного суду Івана-Франківської області від 22 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року позов задоволено частково, а саме: зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 920,00 грн.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що позивач є учасником бойових дій. З відповіді Надвірнянського районного військового комісаріату слідує, що позивач був 26 липня 2017 року включений у додаткові списки учасників бойових дій, які повинні були отримати разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн, однак не отримали (а.с.98-100).

Суди попередніх інстанцій визнали такі дії неправомірними, мотивуючи свої рішення тим, що позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році як учаснику бойових дій, в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення даної допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком на суму 5650грн.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 року слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141, а Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, який має вищу юридичну силу. Статтею 12 цього Закону передбачено, що розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня повинен становити 5 мінімальних пенсій за віком.

Управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації, яке є правонаступником Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації, також подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач не отримавши щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2016 рік, у строк до 30 вересня 2016 року за отриманням такої допомоги не звертався, при цьому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» обмежено проміжок часу протягом якого особа може звернутися за виплатою допомоги до 5 травня.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Закону №3551, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, суди правильно звернули увагу, що згідно зі ст.17 вказаного Закону фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920 гривень.

Зазначені положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 є також чинними.

Суди попередніх інстанцій правильно звернули увагу на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішеннях від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та від 25 січня 2012 року №3-рп/2012.

Так, Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач повинен керуватися Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141.

Таким чином, доводи касаційної скарги позивача не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що цими судами неправильно застосовано норми матеріального права.

Щодо доводів касаційної скарги відповідача, слід зазначити, що Надвірнянський районний військовий комісаріат 26 липня 2017 року направив відповідачу додаткові списки учасників бойових дій, які повинні були отримати разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн, однак не отримали. Таким чином, у відповідача виник обов`язок щодо виплати такої допомоги з моменту отримання ним додаткових списків.

Та обставина, що до 30 вересня 2016 року позивач не звернувся до відповідача із заявою про виплату не впливає на вищенаведений висновок, оскільки не може позбавляти позивача права на отримання спірної допомоги за 2016 рік, яке виникло внаслідок отримання відповідачем списку осіб від військового комісаріату.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року у справі №348/1993/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду