Справа № 823/261/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

22 березня 2018 року справа № 823/261/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Савости С.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сіам-М» до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Сіам-М» звернулось до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_2, в якому просить:

- зобовязати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_2 внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи приватного підприємства «Сіам-М» (ідентифікаційний код юридичної особи 34076659) в результаті її ліквідації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 вересня 2017 року засновником (учасником) ПП «Сіам-М» прийнято рішення про його ліквідацію та 5 січня 2018 року ліквідатором ОСОБА_3 подано заяву про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

09 січня 2018 року ПП «Сіам-М» отримало повідомлення відповідача про відмову в проведенні державної реєстрації. Повідомлення мотивоване посиланням на п. 11 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», а саме: з ДПІ надійшло повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Позивач вважає, що дана підстава не може бути перешкодою для державної реєстрації припинення юридичної особи тому, що законом не передбачена. До заяви про припинення юридичної особи, зокрема, додано лист ГУ ДФС у Черкаській області від 22.11.2017 про відсутність заборгованості з єдиного соціального внеску та лист ГУ ДФС у Черкаській області від 20.11.2017 про відсутність заборгованості з податків і зборів, тому відповідач зобовязаний провести державну реєстрацію припинення юридичної особи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що доказом наявності заборгованості зі сплати податків та зборів є надіслане повідомлення податкового органу про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №27-ОПП або повідомлення про наявність податкового боргу та неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №23-ОПП, що передбачено положеннями наказу Міністерства юстиції та Міністерства фінансів України №759/5/371 від 18.03.2016 «Про інформаційну взаємодію між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України» (далі Наказ №759/5/371).

Оскільки зазначене повідомлення надійшло від органу Державної фіскальної служби України, відповідач вважає, що правомірно прийняв оскаржене рішення, а тому підстав для зобовязання зареєструвати припинення юридичної особи не існує.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте у запереченнях проти позову просив справу розглянути без його участі.

У відповіді на відзив представник позивача вказав на неправомірність доводів відповідача, оскільки наявність заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи може виступати підставою для відмови в державній реєстрації лише у разі наявності податкового боргу. Повідомлення надіслане з інших підстав не перешкоджає державній реєстрації припинення юридичної особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, 5 січня 2018 року ліквідатором приватного підприємства «Сіам-М» ОСОБА_3 подано заяву про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за рішенням засновників.

До заяви додано, зокрема, лист ГУ ДФС у Черкаській області №33219/23-00-17-02-020 від 22.11.2017 про відсутність заборгованості з єдиного соціального внеску та лист ГУ ДФС у Черкаській області №32742/23-00-1702-020 від 20.11.2017 про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів.

Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_2 прийнято повідомлення про відмову в проведенні державної реєстрації №52/06-37.2-08 від 09.01.2018 з посиланням на п.11 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», оскільки з ДПІ надійшло повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи №178 від 23.10.2017.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно ч. 12 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV від 15 травня 2003 року (далі Закон №755-IV) для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Частиною 1 ст. 13 Закону №755-IV передбачено, що інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів у випадках, визначених цією статтею, здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з відповідними державними органами.

Наказом №759/5/371 затверджено Порядок інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України.

Пунктом 2 Наказу №759/5/371 визначено, що до запровадження обміну документами в електронній формі між Реєстром та інформаційними системами Державної фіскальної служби України щодо подання запитів державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і передачі до Реєстру відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів, про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про узгодження плану реорганізації юридичної особи такі відомості передаються Державною фіскальною службою України до Реєстру з урахуванням технічних можливостей Реєстру та інформаційних систем Державної фіскальної служби України, а саме:

- про наявність заборгованості зі сплати податків і зборів - шляхом надсилання повідомлень про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №27-ОПП або повідомлень про наявність податкового боргу та неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №23-ОПП;

- про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - шляхом надсилання повідомлень про наявність боргу зі сплати єдиного внеску та про неможливість проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №5-ЄСВ.

З наведених норм законодавчих актів вбачається, що заявник не зобовязаний надавати державному реєстратору довідки про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, обовязкових платежів. Такі відомості надходять до державного реєстратора від органу Державної фіскальної служби України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 28 Закону №755-IV однією з підстав для відмови у державній реєстрації є те, що документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, повідомлення органу Державної фіскальної служби України, яке надійшло до державного реєстратора про наявність заперечень щодо припинення юридичної особи є підставою для відмови в державній реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

В розумінні пп. 20.1.4, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, саме на органи Державної фіскальної служби України покладено обовязок проведення перевірки платника податків у звязку з його припиненням та визначення наявності чи відсутності податкового боргу станом на дату припинення.

При цьому, суд наголошує, що державний реєстратор не уповноважений надавати оцінку повідомленню, яке надійшло від податкового органу. Натомість, якщо позивач вважає, що орган Державної фіскальної служби України неправомірно надіслав відповідне повідомлення, він не позбавлений можливості оскаржити дії цього органу.

За ч. 4 ст. 28 Закону №755-IV відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, а також відмова у державній реєстрації (легалізації) професійної спілки, її організації або об'єднання не допускається.

Виходячи з вимог ч. 7 ст. 28 Закону №755-IV повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб'єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації розміщуються на порталі електронних сервісів у день відмови у державній реєстрації.

З огляду на зазначені вимоги Закону №755-IV письмове повідомлення про відмову у державній реєстрації припинення юридичної особи є фактично рішенням державного реєстратора.

Суд звертає увагу, що позивачем не ставляться вимоги про скасування названого рішення державного реєстратора, натомість позивач просить зобовязати відповідача вчинити реєстраційну дію.

В розумінні ч.3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В контексті наведеного, суд зазначає, що за умови не скасованого рішення державного реєстратора про відмову у проведенні реєстраційної дії, суд не уповноважений вирішувати питання про зобовязання відповідача вчинити дії. Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є безпідставними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2018 року.

Суддя В.В. Гаращенко