Справа № 807/226/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2018 рокум. Ужгород№ 807/226/18
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Ужгородської міської ради, яким просить визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 12.09.2017р. № 780 "Про заступника міського голови".

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, в тому числі, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме:

У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У поданій позовній заяві не вказано: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача.

В той же час, в матеріалах справи відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, як визначено ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає про те, що про порушення своїх прав, тобто, про факт неправомірного голосування, дізнався 02.03.2018р. із публікації в соціальній мережі.

Таким чином, з метою з'ясування чи дійсно мало місце пропущення строку звернення до суду особою необхідно з'ясувати чи дійсно особа знала або зокрема мала змогу дізнатися про певні обставини та факт порушення своїх прав. Зокрема в даному випадку, враховуючи, що предметом даної справи, згідно вимог позовної заяви, є перевірка правомірності прийняття оскарженого рішення, необхідно встановити чи було дотримано порядок оприлюднення такого рішення та як наслідок надання можливості особі, зокрема і позивачу ознайомитися з таким рішення та зробити для себе відповідні висновки.

Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про оскарження рішення Ужгородської міської ради № 780 від 12.09.2017 року 23.03.2018р.

Відповідно до Конституції України система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР ( далі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно статті 4 Закону № 280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах зокрема законності та гласності.

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України" Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

У відповідності до зазначеного, Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), визначено саме порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

За змістом статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 2939-VI визначено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Стаття 3 цього ж Закону встановлює гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої право на доступ до публічної інформації зокрема гарантується:

- обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

В силу зазначеного відповідач як розпорядник інформації суворо зобов'язаний дотримуватися вимог чинного законодавства стосовно строків та порядку оприлюднення відповідної інформації за порушення процедури якого передбачена відповідальність.

Згідно ч.1 ст.15 Закону № 2939-VI, розпорядники публічної інформації зобов'язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії, ухвалені розпорядником.

Відповідно до Закону № 2939-VI, інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайта така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

На виконання вимог вказаних законів, регламентом Ужгородської міської ради, затвердженим рішенням від 18.03.2016р., зокрема, п. 3.2 ст. 3 встановлено, що відкритість та гласність роботи ради, постійних комісій забезпечується шляхом публікації протоколів та аудіозапису пленарних засідань, роздруківки поіменного голосування депутатів за прийняті (відхилені) рішення, протоколів засідань постійних комісій, проектів рішень, рішень ради на офіційному сайті ради.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 150 від 07.05.2014р., з метою забезпечення гласності та відкритості, вільного доступу громадян до інформації про діяльність Ужгородської міської ради та її виконкому, затверджено Порядок оприлюднення у мережі Інтернет інформаційних матеріалів про діяльність Ужгородської міської ради та її виконавчого комітету (надалі Порядок).

Відповідно до Порядку, оприлюднення у мережі Інтернет інформаційних матеріалів про діяльність Ужгородської міської ради та її виконавчого комітету здійснюється шляхом розміщення і періодичного оновлення цих матеріалів на офіційному веб-порталі Ужгородської міської ради за адресою http://www.rada-uzhgorod.gov.ua відповідно до вимог даного Порядку структурними підрозділами відповідальними за оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність Ужгородської міської ради та її виконавчого комітету.

Згідно даних офіційного веб-порталу Ужгородської міської ради за адресою http://www.rada-uzhgorod.gov.ua, рішення Ужгородської міської ради від 12.09.2017р. № 780 оприлюднено 18.09.2017р. та протокол пленарного засідання чергової XV сесії міської ради VІІ скликання від 12.09.2017р. опубліковано 12.10.2017р.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з таким рішенням та у разі не згоди з ним оскаржити його у судовому порядку.

Однак всупереч зазначеному, як вже зазначалося, позивач звернувся до суду оскаржуючи рішення оприлюднене 18.09.2017р. лише 23.03.2018р., тобто із значним пропуском строку звернення до суду встановленого статтею 122 КАС України.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000).

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Таким чином, для вирішення питання про можливість відкриття провадження у адміністративній справі, позивачу слід надати докази поважності причин, які не залежать від волі позивача та унеможливили (ускладнили) можливість його звернення до суду з адміністративним позовом у визначений законом строк, зокрема, тривале перебування особи за кордоном; захворювання, що не давало можливості звернення з позовом; інші причини, які не залежали від волі позивача.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, шляхом надання заяви на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити позовну заяву, привівши її у відповідність до вимог статті 160 КАС України в частині зазначення передбачених реквізитів (виправлену позовну заяву необхідно подати в кількості примірників для суду та відповідача); надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху і встановити строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2