Справа № 804/2024/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 р. справа № 804/2024/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глубур-Сервіс» до Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 01.03.2017 р., № НОМЕР_2 від 01.03.2017 р., № НОМЕР_3 від 01.03.2017 р., -

в с т а н о в и в:

23 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глубур-Сервіс» (далі - ТОВ «Глубур-Сервіс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № НОМЕР_1 від 01.03.2017 р., № НОМЕР_2 від 01.03.2017 р., № НОМЕР_3 від 01.03.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки № 845/04-36-14-03/38333682 р., оскільки вказані висновки зроблені податковим органом без надання належної оцінки первинним документам бухгалтерського та податкового обліку, що надавалися до перевірки. При цьому, позивач зазначає, що під час перевірки були надані податковому органу всі первинні документи, що доводять факт реальності та дійсності господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Лінейра Плюс», ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», ТОВ «Агро-Технології Сучасності». Натомість, висновки перевірки, в тому числі в частині порушень касової дисципліни, мають характер припущень, не підтверджуються належними доказами, не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам господарських відносин, суперечать наданим до перевірки первинним документам, а тому є протиправними. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить скасувати оскаржувані рішення відповідача у повному обсязі (т.1 а.с. 4-9).

Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмових запереченнях зазначив, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Глубур-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 30.09.2016, за результатами якої складено акт № 845/04-36-14-03/38333682 р. від 17.02.2017 р., в якому зроблено висновки про завищення позивачем витрат за господарськими операціями з ТОВ «Лінейра Плюс», ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», ТОВ «Агро-Технології Сучасності», ТОВ «Укркомерс Груп» на загальну суму 5482706 грн. В ході проведення перевірки та аналізу податкової інформації відносно зазначених контрагентів-постачальників встановлено наявність відкритих кримінальних проваджень, з допитів свідків в яких вбачається відсутність факту реального вчинення господарських операцій, їх не спрямованість на реальне настання наслідків, а лише надання податкової вигоди третім особам, повязаної з незаконним формуванням податкового кредиту та витрат, заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість і податку на прибуток. На підставі цих висновків відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.03.2017 про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 1403887,50 грн., в тому числі за податковим зобовязанням - на 123110 грн., за штрафними санкціями - на 280777,50 грн., а також податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 01.03.2017 про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 987380,50 грн., в тому числі за податковим зобовязанням - на 986887 грн., за штрафними санкціями - на 493,50 грн. Зазначені рішення відповідач вважає законними, оскільки позивачем не було надано належне документальне підтвердження господарських операцій з контрагентами-постачальниками товарів та послуг. Також, вказує, що означеною перевіркою встановлено перевищення ліміту залишків готівки в касі в сумі 21 149,12 грн., що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 01.03.2017 про нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 42298,24 грн. Посилаючись на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с. 75-80).

В судовому засіданні 16.11.2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, наведені у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

ТОВ «Глубур-Сервіс» зареєстровано виконавчим комітетом Криворізької міської ради 13.12.2012 р. та перебуває на податковому обліку в Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків, в тому числі, податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

На підставі наказу № 41 від 06.01.2017 р., відповідно до затвердженого плану перевірки, в період з 23.01.2017 по 03.02.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Глубур-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2016 р., за результатами якої складено акт № 845/04-36-14-03/38333682 р. від 17.02.2017 р. (т.1 а.с. 17-51).

Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Глубур-Сервіс» податкового законодавства, а саме: п.п. 134.1 ст.134, п.44.1 ст.44 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.09.2016 р. на суму 986887 грн., у тому числі: за 2015 рік 984913 грн., 1 квартал 2016 року 658 грн., півріччя 2016 року 1316 грн., три квартали 2016 року 1974 грн.; п.57.1 ст.57 ПК України порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток по податковій декларації за 1 квартал 2016 року (уточнююча № НОМЕР_4 від 15.08.2016 р.); п.п. «а» п.198.1 ст.198, абз. 2, 3 п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на 1123110 грн., у тому числі: березень 2015 року 250722 грн., квітень 2015 року 331600 грн., травень 2016 року 421 128 грн., серпень 2015 року 119660 грн.; п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушено термін реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 4891,67 грн.; п.3.5 п.3.7, п.3.8, п.3.12 гл.3, п.5.1 гл.5, п.7.24 гл.7 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, - встановлено перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства в сумі 21 149,12 грн.

Позивачем на вказаний акт перевірки подані заперечення від 24.02.2017 р., які листом податкового органу № 4190/10/04-36-14-03 від 14.03.2017 р. залишено без задоволення (т.2 а.с. 67-71).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки № 845/04-36-14-03/38333682 р. від 17.02.2017 р., Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 01.03.2017 року прийнято наступні податкові повідомлення-рішення (т.1 а.с. 11, 13, 15):

- № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 1 403 887,50 грн., в тому числі за основним зобовязанням - на 1 123 110 грн., за штрафними санкціями - на 280 777,50 грн.;

- № НОМЕР_2 про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 987 380,50 грн., в тому числі за основним зобовязанням - на 986 887 грн., за штрафними санкціями - на 493,50 грн.;

- № НОМЕР_3 про збільшення грошового зобовязання за штрафними санкціями за порушення норм регулювання обігу готівки на 42 298,24 грн.

Не погодившись з рішеннями податкового органу про нарахування податкових зобовязань, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Щодо суті порушень, виявлених під час перевірки по взаємовідносинам позивача з його контрагентами-постачальниками ТОВ «Лінейра Плюс», ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», ТОВ «Агро-Технології Сучасності», ТОВ «Укркомерс Груп», суд враховує, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно ст. 3 цього Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст. 2 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи. На вимогу контролюючих або судових органів та своїх контрагентів підприємство, установа зобов'язані за свій рахунок зробити копії таких документів на паперовому носії. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов'язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об'єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію. Додаткові вимоги до порядку створення первинних документів про касові і банківські операції, рух цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об'єктів майна передбачаються іншими нормативно-правовими актам.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 134.1 ст. 134 ПК України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України).

У відповідності до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Статтею 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Згідно абз. «а» п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання та виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.

Предметом спірних правовідносин у справі виступає обґрунтованість формування позивачем витрат звітного податкового періоду та податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість за податковими накладними, сформованими за рахунок господарських операцій, здійснених ТОВ «Глубур-Сервіс» з контрагентами-постачальниками ТОВ «Лінейра Плюс», ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», ТОВ «Агро-Технології Сучасності», ТОВ «Укркомерс Груп».

З матеріалів справи вбачається, що у спірному періоді позивач здійснював діяльність, повязану з ремонтом устаткування та машин, неспеціалізованою оптовою торгівлею.

Між ТОВ «Глубур-Сервіс» (покупець) та ТОВ «Лінейра Плюс» (продавець) було укладено договір № 21 від 02.02.2015 р. на постачання продукції (товару) згідно рахунків та накладних. Сума договору 1 800 000 грн., в т.ч. ПДВ 300 000 грн. Якість товару має відповідати вимогам відповідних ГОСТів та ТУ. На підставі вказаного договору ТОВ «Лінейра Плюс» виписано видаткову накладну № 160305 від 16.03.2015 р. на товар «верстат універсально-шліфувальний Fortuna F13» на суму 67500,00 грн. (з ПДВ), рахунок-фактуру № 160305 від 16.03.2015 р., видаткову накладну № 300308 від 30.03.2015 р. на товар «компресорна установка 6ВВ-32/8» на суму 1118232,00 грн. (з ПДВ), рахунок-фактура № 300308 від 30.03.2015 р., видаткову накладну № 200310 від 20.05.2015 р. на товар «долото трьохшарошкове ІІІ 228,6 ОК-ГАУ, блок гвинтовий СФ180R» на суму 318600,00 грн. (з ПДВ), рахунок-фактура № 200310 від 20.05.2015 р., видаткову накладну № 170201 від 17.02.2015 р. на товар «станок трубонарізний СА901с004» на суму 108000,00 грн. (з ПДВ), рахунок-фактура № 170201 від 17.02.2015 р.

Також, між ТОВ «Глубур-Сервіс» (замовник) та ТОВ «Лінейра Плюс» (виконавець) укладено договір № 67-К від 03.03.2015 р., згідно якого виконавець на доручення замовника зобовязується виконати ремонтні роботи обладнання. Передача (приймання-здавання товару) виконавцем замовнику здійснюється на промплощадці ПАТ «ПівнГЗК» (м. Кривий Ріг). Загальна вартість договору 4 200 000 грн., в т.ч. ПДВ 350 000 грн.

Сторонами підписано акт надання послуг № 280506 від 28.05.2015 р. на суму 1562400 грн. (в т.ч. ПДВ 260400 грн.) на роботи: «ремонт електричної частини СБШ-250 МНА-32», акт надання послуг № 280504 від 28.05.2015 р. на суму 276480 грн. (в т.ч. ПДВ 46080 грн.); «ремонт кабіни СБШ-250 МНА-32», акт надання послуг № 280505 від 28.05.2015 р. на суму 579888 грн. (в т.ч. ПДВ 96648 грн.); ремонт машинного відділення СБШ-250 МНА-32», акт надання послуг № 300405 від 30.04.2015 р. на суму 1710000 грн. (в т.ч. ПДВ 285000 грн.); «ремонт механічної частини верстата СБШ-250», рахунки-фактури.

Суми податку на додану вартість у розмірі 956 850 грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Лінейра Плюс», включено ТОВ «Глубур-Сервіс» до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного податкового періоду.

Також, сторонами підписано акти прийому-передачі запасних частин для виконання капітального ремонту обладнання від 02.04.2015 р. Передача запасних частин відбувалася на промплощадці ПАТ «ПівнГЗК» (м. Кривий Ріг). Акти підписані директорами позивача та його контрагента. Звітами від 28.05.2015 р. про використання запасних частин для ремонту обладнання, підписаними тими ж особами, підтверджено їх використання.

Крім того, між ТОВ «Глубур-Сервіс» (покупець) та ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» (продавець) укладено договір № 79 від 27.07.2015 р., згідно якого продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію згідно рахунків і накладних на товар. Сума договору складає 3 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 500 000 грн.

ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» як постачальником на адресу ТОВ «Глубур-Сервіс» виписано видаткову накладну № 520 від 03.08.2015 р. на товар «броня конуса рухома модифікована 1275.05.317А» на суму 165600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 27600), видаткову накладну № 520 від 03.08.2015 р. на товар «броня конуса рухома модифікована 1275.05.317А» на суму 165600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 27600). Також, надано акт прийому-передачі ТМЦ без механічної обробки (від 29.07.2015 р.), а також після її проведення (від 03.08.2015 р. № 518) на суму 178200 грн. (в т.ч. ПДВ 29700 грн.) на роботи «механічна та термічна обробка».

Зазначені акти підписані з боку замовника директором позивача ОСОБА_5, а з боку виконавця директором ОСОБА_6

Суми податку на додану вартість у розмірі 57300,00 грн. за податковими накладними, сформованими ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», включено ТОВ «Глубур-Сервіс» до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного податкового періоду.

Також, між ТОВ «Глубур-Сервіс» (покупець) та ТОВ «Агро-Технології Сучасності» (продавець) укладено договір № 103 від 03.08.2015 р. на поставку товару загальною вартістю 3 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 500 000 грн.

У серпні 2015 року ТОВ «Агро-Технології Сучасності» як постачальником на адресу ТОВ «Глубур-Сервіс» виписано видаткову накладну № 267 від 26.08.2015 р. на товар «шарошка ОК-41, перехідник опорного вузла, муфта, перехідник долотний» на суму 213360,00 грн. (в т.ч. ПДВ 35560), видаткову накладну № 268 від 26.08.2015 р. на товар «шарошка ОК-52» на суму 160800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 26800). Товар отримано по довіреності 26.08.2015 року особисто директором позивача ОСОБА_5 В цей же день, сторонами підписано договір про відступлення права вимоги за цим договором від ТОВ «Агро-Технології Сучасності» до ТОВ «Віконд Сервіс», засновниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Суми податку на додану вартість у розмірі 62360,00 грн. за податковими накладними, сформованими ТОВ «Агро-Технології Сучасності», включено ТОВ «Глубур-Сервіс» до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного податкового періоду.

Крім того, на підставі договору № 132К від 06.04.2015 р., ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Укркомерс Груп» підписано акт надання послуг № 300401 від 30.04.2015 р. на суму 279600 грн. (в т.ч. ПДВ 46600 грн.) на роботи «виготовлення штанги ШТ203*50», акт переробки трубної заготовки № 3 від 30.04.2015 р., акт № 2 прийому-передачі готової продукції, акт №1 прийому-передачі трубної заготовки від 21.04.2015 р.

Сума податку на додану вартість у розмірі 46600 грн. за податковою накладною, сформованою ТОВ «Укркомерс Груп», включено ТОВ «Глубур-Сервіс» до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного податкового періоду.

Податковим органом за результатами перевірки не підтверджено реальність вказаних вище господарських операцій з його контрагентами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що, як вже зазначалося вище, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що видами діяльності всіх контрагентів позивача у спірному періоді була неспеціалізована оптова торгівля.

Всі контрагенти позивача мали у штаті по одному працівнику (директор), основні фонди та виробничі потужності відсутні.

Крім того, по всім контрагентам позивача наявні кримінальні провадження.

Зокрема, СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено матеріали кримінального провадження за № 0000084 від 06.10.2014 року по ряду суб'єктів господарювання, в тому числі ТОВ «Лінейра Плюс» (), за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205 КК України.

З матеріалів досудового слідства по даному кримінальному провадженню встановлено, що невстановлені особи зареєстрували ряд суб'єктів господарської діяльності, у тому числі ТОВ «Лінейра Плюс» (), які в дійсності ніякої фінансово-господарської діяльності не вели, а були створені лише з метою прикриття незаконної діяльності в частині створення умов для ухилення від сплати податків підприємств реального сектору економіки та підроблення документів.

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб сум утриманого з них податку (1-ДФ) за ІІ квартал 2015 року (від 10.08.2015 р. № НОМЕР_5) на підприємстві працювала в штаті 1 особа - директор. Відповідно до поданого фінансового звіту субєкта малого підприємництва за 2015 рік, на підприємстві відсутні основні фонди та виробничі потужності.

За результатами аналізу податкової звітності ТОВ «Лінейра Плюс» встановлено отримання податкових накладних, номенклатура товару за якими не відповідає номенклатурі товару, поставленого на користь ТОВ «Глубур-Сервіс» (ТОВ «Лінейра Плюс» отримано від постачальників товар номенклатурою: цукор, борошно, скретчкартки, праски тощо, а реалізовано на користь ТОВ «Глубур-Сервіс» інший товар: металопродукція, електрообладнання, послуги з механічної та термічної обробки), що свідчить про неможливість встановити виробника реалізованого на користь ТОВ «Глубур-Сервіс» товару, а також про невідповідність номенклатури поставленого та реалізованого товару контрагентами-постачальниками по ланцюгу його постачання.

Крім того, СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено матеріали кримінального провадження за № 0009888 від 16.10.2015 р. по ряду суб'єктів господарювання, в тому числі ТОВ «Гордон-Сервіс Дістібьюшн» (), за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 205-1 КК України.

Згідно інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що засновниками ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» є: ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

ОСОБА_7 також є засновником ТОВ «Віконд Сервіс», якому ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» відступлено право вимоги за договором № 142 від 26.08.2015 р.

Працівниками ОУ ГУ ДФС у місті Києві 09.10.2015 року допитано свідка ОСОБА_7, з протоколу допиту якої вбачається, що остання за грошову винагороду та без мети здійснення фінансово-господарської діяльності зареєструвала на своє ім`я ряд підприємств, в тому числі ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» (), ТОВ «Віконд Сервіс» (код ЄРДПОУ 39772054), будь-якого відношення до господарської діяльності вказаних підприємств вона не має, будь-які документи (договори, накладні, акти виконаних робіт тощо) податкової та бухгалтерської звітності не складала і не підписувала (т.2 а.с. 87-89).

Крім того, працівниками ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області 01.06.2017 року проведено допит свідка ОСОБА_6, з якого слідує, що останній не знав, що за наявними документами він є директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» (), та зазначив, що не володіє інформацією про зазначений субєкт господарювання, жодного відношення до господарської діяльності ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн» не має та особисто не підписував будь-яких документів, повязаних з даним підприємством (т. 2 а.с. 84-85).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб сум утриманого з них податку (1-ДФ) за ІІІ квартал 2015 року (від 09.11.2015 р. № НОМЕР_6) на підприємстві працювала в штаті 1 особа - директор.

Також, СУ управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено матеріали кримінального провадження за № 0000119 від 16.06.2015 р. по ряду суб'єктів господарювання, в т.ч. ТОВ «Агро-Технології Сучасності» (), за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205 КК України.

З матеріалів досудового слідства по кримінальному провадженні встановлено, що в період з 2014 року по 2015 рік, перебуваючи у м. Києві, організована група осіб спільно із службовими особами підприємств реального сектору економіки, вносили до фінансово-господарської документації неправдиві відомості щодо обсягів виконаних робіт, отриманих послуг, поставлених товарів, а також їх вартості внаслідок створення документальної видимості фінансово-господарських операцій, з використанням рахунків, підконтрольних «фіктивних» та «транзитних» СГД, серед яких ТОВ «Агро-Технології Сучасності» ().

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1-ДФ) (від 12.05.2015 р. № НОМЕР_7) на підприємстві в І кварталі 2015р. працювала в штаті 1 особа директор ОСОБА_8.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Агро-Технології Сучасності» купувало у своїх контрагентів будівельні матеріали, скретчкартки та насіння соняшника, а реалізовувало послуги з складської обробки товарі послуги з металообробки та супроводження вантажу, послуги з прибирання приміщень, побутову хімію, пакети для сміття, будівельні матеріали, шарошку в асортименті, перехідники долотні тощо, що вказує на обрив ланцюга та підміна товару, тобто невідповідність придбаного реалізованого товару та ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій по реалізації товарів та послуг ТОВ «Агро-Технології Сучасності» на адресу ТОВ «Глубур-Сервіс».

При цьому, з податкової звітності підприємства слідує, що в І-ІІ кварталах 2015 р. підприємство здійснювало реалізацію в значних обсягах послуг з прибирання приміщень, послуг з супроводження вантажу до місця призначення, запасних частин, сантехніки, металопродукції та меблів, послуг з інжинірингу та ведення бухгалтерського обліку, що неможливо при штатній чисельності працівників в одну особу. Декларації з податку на додану вартість за січень квітень та червень 2015 р. подано по податкового органу з нульовими показниками, за травень 2015 р. взагалі не подавалася. Декларація з податку на прибуток за 2015 рік підприємством до податкового органу не подавалася, що свідчить про несплату податку до бюджету.

Також, суд зазначає, що згідно інформаційних баз даних ДФС України, ОСОБА_9 рахувалась директором ТОВ «Укркомерс Груп» з 06.05.2015 р. по 02.06.2015 р., але інформація стосовно нарахованих сум доходів на користь ОСОБА_9 в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1-ДФ) за ІІ квартал 2015 рік відсутня.

Підписи на акті виконаних робіт № 300401 від 30.04.2015 р., акті прийому-передачі готової продукції від 30.04.2015 р. та акті переробки трубної заготовки від 30.04.2015 р., які були надані до перевірки, здійснені від імені ОСОБА_9 як директора ТОВ «Укркомерс Груп». До того ж, акт виконаних робіт № 300401 від 30.04.2015 р. підписано й затверджено з боку виконавця - директором ТОВ «Укркомерс Груп» ОСОБА_9 та з боку замовника - директором ТОВ «Глубур-Сервіс» ОСОБА_5 та скріплено печатками підприємств.

Разом з цим, ОУ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва отримано пояснення ОСОБА_9 від 19.08.2015 р., в яких вона зазначила про непричетність до реєстрації та фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укркомерс Груп», а також заперечила, що підписувала бідь-які документи як директор ТОВ «Укркомерс Груп» або іншим чином брала участь у вчиненні господарських операцій даного підприємства (т. 2 а.с. 90-92).

Крім того, СУ управління кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено матеріали кримінального провадження за № 0000004 від 22.01.2015 року по ряду суб'єктів господарювання, в т.ч. ТОВ «Укркоммерс Груп» (), за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205‚ ч.5 ст.191 КК України.

3 матеріалів досудового слідства по кримінальному провадженні встановлено, що невстановлені особи, зареєстрували ряд суб'єктів господарської діяльності, у тому числі ТОВ «Укркоммерс Груп» (), з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді надання іншим суб'єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки послуг з переводу безготівкових коштів у готівку шляхом здійснення незаконних фінансово-господарських операцій, формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів/послуг, документального оформлення безтоварних операцій шляхом складання підроблених первинних документів бухгалтерського та податкового обліку від імені вказаних підприємств.

Також, згідно листа № 545/03.1-38 від 09.02.2017 р. відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_10 (ІПП НОМЕР_8), який у період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. був директором ТОВ «Укркомерс Груп», помер 18.10.2014 року (запис про смерть № 216 від 21.10.2014 р. по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області), а отже, не міг ставити підписи на документах підприємства, датованих квітнем 2015 року.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що вчинені позивачем операції з придбання товарів та послуг у ТОВ «Лінейра Плюс», ТОВ «Гордон-Сервіс Дістрібьюшн», ТОВ «Агро-Технології Сучасності», ТОВ «Укркомерс Груп» протягом березня, квітня, травня та серпня 2015 року не мали на меті створення реальних наслідків господарської діяльності, а були направлені на отримання податкової вигоди, повязаної з незаконним формуванням податкового кредиту та витрат, заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість і податку на прибуток.

Суд зазначає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

В даному випадку, наведені вище обставини у їх сукупності свідчать про встановлення податковим органом обставин, які прямо вказують на паперовий характер оформлення господарських відносин позивача, реальність яких не підтверджена податковим органом, у звязку із встановленням відсутності фактичого руху активів та зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях позивача як платника податків, у зв'язку з безтоварністю проведених операцій.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про правомірність висновків податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.р. на суму 984913 грн., та щодо необґрунтованого завищення позивачем податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість за березень, квітень, травень та серпень 2015 року на загальну суму 1 123 110 грн., викладених в акті перевірки № 845/04-36-14-03/38333682 р. від 17.02.2017 р.

Також, позивачем не надано підтвердження вчасної сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток по податковій декларації за 1 квартал 2016 року № від 29.04.2016 р., за 2 квартал 2016 року № від 08.08.2016 р., за 3 квартал 2016 року № від 09.11.2016 р. в порушення п.57.1 ст.57 ПК України, що стало підставою для нарахування ТОВ «Глубур-Сервіс» грошового зобовязання на загальну суму 2467,50 грн. (в тому числі за податковим зобовязанням - 1974 грн., за штрафними санкціями - 493,50 грн.).

Відповідно, суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.03.2017 р. про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 1 403 887,50 грн., в тому числі за податковим зобовязанням на 1 123110 грн., за штрафними санкціями на 280 777,50 грн., а також податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 01.03.2017 р. про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 987 380,50 грн., в тому числі за податковим зобовязанням на 986 887 грн., за штрафними санкціями на 493,50 грн.

Щодо висновків податкового органу про перевищення позивачем ліміту залишків готівки в касі в сумі 21 149,12 грн., що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 01.03.2017 р. про нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 42 298,24 грн., суд зазначає наступне.

Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. затверджено Положення про ведення касових операцій в національній валюті України (далі Положення).

Згідно п.2.8 Положення, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.

За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Пунктом 3.5 вказаного Положення встановлено, що у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі (п.3.7 Положення).

Згідно пункту 3.8 Положення, виплати, пов'язані з оплатою праці, проводяться касиром підприємства або за видатковими касовими ордерами на кожного одержувача чи за видатковими відомостями.

У відповідності до п.3.12 Положення, під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей касир зобов'язаний перевірити: наявність і справжність на документах відповідних підписів, а на видатковій відомості - дозвільного напису керівника підприємства або осіб, які ним уповноважені; правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; наявність перелічених у документах додатків.

У разі невиконання хоча б однієї із зазначених вимог касир повертає документи для відповідного оформлення.

Касові ордери або видаткові відомості одразу ж після одержання або видачі за ними готівки підписуються касиром, а на доданих до них документах ставиться відбиток штампа або напис «Оплачено» із зазначенням дати (число, місяць, рік).

Згідно п.5.1 Положення, строки здавання підприємствами готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках визначаються підприємством і встановлюються за погодженням з відповідним банком (у якому відкрито рахунок підприємства, на який зараховуються кошти) відповідно до таких вимог:

а) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де є банки, - щодня (у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас);

б) для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), що встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня.

У разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Актом перевірки встановлено, що ТОВ «Глубур-Сервіс» прийнято до каси видатковий касовий ордер від 29.05.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № ВЗП-000005 на суму 1971,97 грн., № ВЗП-000004 на суму 2007,44 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки; видатковий касовий ордер від 03.09.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № 7 на суму 4595,87 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки; видатковий касовий ордер від 07.10.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № 9 на суму 2765,79 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки; видатковий касовий ордер від 05.08.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № 4 на суму 4049,57 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки; видатковий касовий ордер від 06.07.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № 2 на суму 4642,25 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки; видатковий касовий ордер від 21.09.2015 р. без зазначення дати отримання готівки та не підтверджений підписом одержувача готівки, та відомості на виплату грошей № 8 на суму 1983,23 грн. без зазначення дат та строків видачі готівки.

Дослідивши вказані первинні документи, копії яких наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про їх невідповідність зазначеним вище вимогам Положення (т.2 а.с. 48-66).

Отже, видаткові касові ордери та видаткові відомості, що не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, не могли бути прийняті для виведення залишку готівки в касі.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновками акту перевірки щодо порушення ТОВ «Глубур-Сервіс» п.3.5 п.3.7, п.3.8, п.3.12 гл.3, п.5.1 гл.5, п.7.24 гл.7 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р., в частині перевищення ліміту залишку готівки в касі на суму 21 149,12 грн.

При цьому суд також враховує, що позивачем у позовній заяві не наведено жодного обґрунтування неправомірності висновків податкового органу про перевищення позивачем ліміту залишків готівки в касі в сумі 21 149,12 грн., що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 01.03.2017 р. (т. 1 а.с. 4-10).

За викладених обставин, підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 01.03.2017 р. про нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 42298,24 грн. - відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глубур Сервіс» - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_1