Справа № 813/3603/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3603/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20 березня 2018 року

м.Львів

Львівській окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сільник Н.Є.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Клапчука Р.Я., Чичирко Т.П., Дзядик В.А.,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях про скасування наказів, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (ГУ ДМСУ, відповідач) про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В позовних вимогах позивач просив визнати дії дисціплінарної комісії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області протиправними, а висновок про доцільність його звільнення скасувати.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем обов'язку ненадання суду доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві згідно п.6, ч.1, ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України). Строк для усунення недоліків вказано позивачу до 25 жовтня 2017 року.

17 жовтня ОСОБА_1 подав до суду уточненні позовні вимоги про надання правової оцінки діям тимчасового керівництва ГУ ДМСУ у Львівській області, голові і членам дисціплінарної комісії цього управління, скасування наказів від 24.04.2017 року № 157-к/тм, та від 07.06.2017 року № 221-к/тм, і долучив ксерокопію висновку членів дисциплінарної комісії ГУ ДМСУ у Львівській області від 12 липня 2017 року по справі від 31 травня 2017 року № 31 стосовно начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області.

Ухвалами суду від 18 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі, підготовче провадження закінчено і призначено до судового розгляду 01 листопада 2017 року.

01 листопада відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, а 13 листопада 2017 року клопотання про залишення позову без розгляду з посиланням на вимоги ч. 1, ст. 100 КАС України з підстав пропущення позивачем строку оскарження наказів ГУДМСУ у Львівській області від 24.04.2017 року № 157-к/тм, та від 07.06.2017 року № 221-к/тм.

При розгляді судом вказаного клопотання, з урахуванням поданих позивачем уточнених позовних вимог про визнання дій дисціплінарної комісії ГУ ДМСУ у Львівській області щодо ОСОБА_1 протиправними, скасування висновку і пропозиції цієї комісії щодо звільнення ОСОБА_1, визнання незаконним та скасування наказу ГУ ДМС України від 20 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1, поновлення ОСОБА_1 - начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області., та відкликанням ним позовних вимог щодо оскарження дій керівництва щодо винесення та оскарження самих наказів ГУ ДМСУ у Львівській області від 24.04.2017 року № 157-к/тм, та від 07.06.2017 року № 221-к/тм, ухвалою суду від 21 листопада 2017 року в задоволенні вищезазначеного клопотання про залишення позову без розгляду відмовлено.

Таким чином, позивач враховуючи уточненні ним 21 листопада 2017 року позовні вимоги, та долучені до матеріалів справи в подальшому пояснення просить суд визнати дій дисціплінарної комісії ГУ ДМСУ у Львівській області щодо винесення висновку про вчиненні позивачем порушення та внесення пропозицій про його звільнення протиправними, скасування висновку і пропозиції цієї комісії щодо звільнення ОСОБА_1, визнати незаконним та скасувати наказ ГУ ДМС України від 20 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1, поновлення ОСОБА_1 - начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області на цій або рівнозначній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач в обґрунтування вказаних вимог зазначає, що підставою для видачі наказу ГУ ДМС України від 20.11.2017 № 423-к/тр. «Про звільнення ОСОБА_1» стало подання Дисциплінарної комісії ГУ ДМС у Львівській області №31 від 12.07.2017 року. Дисциплінарна комісія ГУ ДМС дійшла висновку про порушення позивачем присяги державного службовця в частині сумлінного виконання своїх обов'язків, зокрема передбачених пунктами 2.1, 2.2, 2.3 р.2; п.3.3 р.3; п.6.1, пп.6.2.1,6.2.3 п.6.2,6.3.2,6.3.3 п.6.3, пп.6.4.2 п.6.4 р.6 Положення про відділ з питань громадянства, вимог п.п. 6,7,11 ч.1.ст.8 Закону України «Про державну службу», п.180 постанови КМУ №1242 від 30.11.2011 року «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади», Наказу ГУ ДМСУ у Львівській області від 28.07.2015 року №103, п.174 інструкції № 27, недотримання п.10 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу». Вважає висновки відповідача щодо несумлінного виконання позивачем своїх обов'язків, що полягало у незабезпеченні здійснення належного керівництва за діяльністю підпорядкованого підрозділу, незабезпеченні контролю виконання підпорядкованими працівниками Конституції України, законів України необґрунтованими. Стверджує, що для забезпечення організації роботи відділу та виконання і дотримання відділом чинного законодавства України всі працівники відділу належно виконували покладені на них обов'язки, жоден працівник відділу до дисциплінарної відповідальності не притягнутий, норми Закону України «Про громадянство України» та Закону України «Про державну службу» ним не порушені. Враховуючи наведене, позивач вважає, дії дисціплінарної комісії щодо висновку, пропозицій та внесення подання про його звільнення, та оскаржений ним наказ про звільнення протиправними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив суд надати оцінку висновкам і пропозиції про його звільнення, а не скасовувати їх, оскільки вони не відносяться до рішень суб'єкта владних повноважень, а адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач в запереченнях від 12.12.2017 покликається на наступні обставини. Наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 20.11.2017 №423-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1.» позивача було звільнено із займаної посади начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС України у Львівській області відповідно до 2 ст. 65, п. 4 ч. 1 ч. 2 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця. Підставою для винесення Головним управлінням вказаного наказу про звільнення позивача з державної служби стало подання дисциплінарної комісії України ГУДМС у Львівській області від 12.07.2017 №14572 по дисциплінарній справі №31 від 31.05.2017. Підстава для порушення дисциплінарного провадження - акт за результатами перевірки окремих фактів у діяльності ГУ ДМС №4.2/349.А-17 від 05.05.2017 р. Стверджує, що Дисциплінарною комісією ГУ ДМС вказані в акті факти проаналізовано та підтверджено. Також вказує на те, що під час дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією було отримано характеристику державного службовця від безпосереднього керівника заступника начальника Головного управління - начальника управління Сорочик В.Ю. , яку враховано при підготовці пропозицій щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зі змісту характеристики вбачається, що ОСОБА_1 свої посадові та функціональні обов'язки виконує на неналежному рівні, у роботі над вдосконаленням своїх знань проявляє поверхневий підхід. Не працює над підвищенням рівня своєї професійної компетентності. Не зважаючи на тривале перебування на посаді не володіє знаннями вимог законодавства з питань громадянства та навичками їх практичного застосування. Не в повній мірі дотримується вимог нормативно-правових актів, що регулюють питання діяльності відділу та, зокрема, виконання Закону України «Про громадянство України», чим порушує один із основних принципів державної служби - принцип законності. Систематично мають місце випадки надходження скарг від громадян та зауважень з боку керівництва ГУДМС України у Львівській області та ДМС України, що свідчить про несумлінне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків. Покликається на те, що ОСОБА_1 має наступні дисциплінарні стягнення відповідно до довідки наданої відділом управління персоналом ГУ ДМС у Львівській області: 1)догана - наказ ГУДМС від 21.04.2016 р. №94-к/тм; 2)догана - наказ ГУ ДМС від 24.02.201 7 р. №65-к/тм; 3)догана - наказ ГУ ДМС від 24.02.2017 р. №66-к/тм; 4)попередження про неповну службову відповідність - наказ №157 к/тм від 28.04.201 7 р.; 5) попередження про неповну службову відповідність - наказ №221-к/тм від 07.06.2017 р. Вказує на те, що застосовані до позивача дисциплінарні стягнення є чинними та не скасовувались, при цьому факти притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було враховано членами дисциплінарної комісії, як обтяжуючий фактор відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 67 Закону України «Про державну службу».

У письмових поясненнях від 18.12.2017 та відзиві на позовну заяву від 10.01.2018 року представник відповідача надав додаткові обгрунтування притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за скаргами громадянина Білорусіъ ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_10, в яких, підсумовуючи, зазначив, що викладені у скаргах громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 факти неправомірних дій начальника відділу з питань громадянства ОСОБА_1 та порушення ним норм чинного законодавства України з питань громадянства, знайшли своє підтвердження під час проведення службових перевірки та розслідування, а також під час розгляду дисциплінарних справ. Відтак, вважає, що твердження позивача про безпідставність та необґрунтованість висновків дисциплінарної комісії та правомірність рішень ГУ ДМС України у Львівській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності повністю спростовується доводами відповідача.

У судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзиві та поясненнях по суті справи, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

За результатами розгляду клопотань та заяв судом залучено у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях. Викликано у якості свідків виконуючого обов'язки начальника ГУ ДМСУ у Львівській області на час перевірки діяльності позивача і його звільнення ОСОБА_11, працівника відділу позивача ОСОБА_12, начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_13, тощо.

Третя особа Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях (далі - Міжрегіональне управління, третя особа), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виклала свої аргументи і міркування на підтримку позовних вимог ОСОБА_1 і зазначила, що відповідно до наказів Міжрегіонального управління від 15 лютого 2017 року №16 та від 28 лютого 2017 року №20, з 20 лютого по 07 березня 2017 року робочою групою Міжрегіонального управління в межах наданих повноважень проведено позапланову виїзну перевірку дотримання вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів з питань державної служби в Головному управлінні Державної міграційної служби України у Львівській області, з метою з'ясування обставин викладених в скаргах Профспілки працівників Державної міграційної служби України Львівської області від 24 січня 2017 року та від 25 січня 2017 року, колективній скарзі працівників Головного управління ДМС України у Львівській області від 27 січня 2017 року, скарзі гр. ОСОБА_14 від 30 січня 2017, скарзі гр. ОСОБА_15 від 02 лютого 2017 року та зверненні ОСОБА_16 - члена Громадської ради при Національному агентстві України з питань державної служби, від 15 лютого 2017 року.

За результатами перевірки керівництву Головного управління ДМСУ у Львівській області скеровано вимогу Міжрегіонального управління №8 від 15 березня 2017 «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 15 лютого 2017 року № 51-к/тм «Про внесення змін до наказу від 29.04.2016 року № 106-к/тм», яким скасовано догану відповідно до наказу від 21 квітня 2016 року №94-к/тм, та вимогу Міжрегіонального управління №9 від 15 березня 2017 «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 24 лютого 2017 року № 66-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.», та вимогу Міжрегіонального управління №10 від 15 березня 2017 року «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 24 лютого 2017 року № 65-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.». Правомірність видання вимог Міжрегіональним управлінням підтверджено в подальшому рішеннями Львівського окружного адміністративного суду та Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №813/1769/17.

Відповідно до наказів Міжрегіонального управління від 28 серпня 2017 року №64 та від 15 вересня 2017 року №73, з 04 по 29 вересня 2017 року робочою групою Міжрегіонального управління проведено позапланову виїзну перевірку в Головному управлінні Державної міграційної служби України у Львівській області з метою з'ясування обставин викладених в листі голови президії Профспілки працівників Державної міграційної служби України Львівської області від 23 серпня 2017 року №23.

За результатами перевірки керівництву Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області вручено вимогу «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 28 квітня 2017 року №157-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.» від 19 жовтня 2017 року №21 та вимогу «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 07 червня2017 року №221-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.» від 19 жовтня 2017 року №22.

Дане рішення керівництвом Міжрегіонального управління було прийнято, оскільки висновок по дисциплінарній справі №16 стосовно начальника відділу з питань громадянства ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_1 від 30 травня 2017 року та висновок дисциплінарної комісії ГУ ДМС України у Львівській області по дисциплінарній справі від 03 квітня 2017 року №17 від 13 квітня 2017 року не містять належним чином обґрунтованої інформації про необхідність застосування такого виду дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність, оскільки в зазначених документах зазначається про певні дисциплінарні проступки, однак дисциплінарна комісія ГУ ДМС у Львівській області не вказала дисциплінарних проступків, за які були застосовані дані дисциплінарні стягнення до начальника відділу з питань громадянства ОСОБА_1 Проте, т..в.о. начальника Головного управління та дисциплінарна комісія ГУ ДМС у Львівській області жодним чином не взяли до уваги вимогу Міжрегіонального управління №8 від 15 березня 2017 «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 15 лютого 2017 року №51-к/тм «Про внесення змін до наказу від 29.04.2016 року №106-к/тм», яким скасовано догану відповідно до наказу від 21 квітня 2016 року №94-к/тм, вимогу Міжрегіонального управління №9 від 15 березня 2017 «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 24 лютого 2017 року №66-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.», та вимогу Міжрегіонального управління №10 від 15 березня 2017 року «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 24 лютого 2017 року №65-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.».

Крім цього, Міжрегіональним управлінням з метою перевірки матеріалів дисциплінарної справи №31 від 31 травня 2017 року, відповідно до скарги ОСОБА_17, видано наказ від 28 листопада 2017 року №91 про проведення позапланової безвиїзної перевірки Головного управління ДМС у Львівській області. Керуючись пунктами 3.3 та 3.4 Порядку №193 Міжрегіональним управлінням листом від 28 листопада 2017 року №528 скерувало письмовий запит про надання належним чином завірені копії документів, серед них копію дисциплінарної справи №31 від 31 травня 2017 року (копія листа додається.

Листом Головного управління ДМС у Львівській області від 19 грудня 2017 року 4601.9-27146/4601.1-17 надіслано копії окремих документів, однак копії дисциплінарної справи №31 від 31 травня 2017 року не надано. Листом від 03 січня 2018 року №3 Міжрегіональне управління повторно звернулось щодо надання копії дисциплінарної справи №31 від 31 травня 2017 року.

Однак, листом від 09 січня 2018 року №4601.9-564/4601.1-18 Головного управління ДМС у Львівській області вдруге проігноровано вимогу Міжрегіонального управління надати належним чином завірені копії документів. Даними діями керівництво Головного управління порушено вимоги Порядку №193, зокрема пункти 3.3 та 3.4, що в свою чергу завадило Міжрегіональному управлінню належним чином виконувати завдання та функції визначенні в Положенні про Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях (зі змінами), затвердженого наказом НАДС від 12 червня №123, згідно якого управління є територіальним органом НАДС та забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної служби.

Третя особа зазначає, що однією з підстав застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді звільнення відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління ДМС України у Львівській області від 20 листопада 2017 року №423-к/тр за порушення Присяги державного службовця стала відсутність посадових інструкцій працівників відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації. У вересні 2017 року до Міжрегіонального управління зі скаргою від 05 вересня 2017 року на дії керівництва Головного управління ДМС України у Львівській області звернулась ОСОБА_13. Відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 12 вересня 2017 року №72 з 25 по 29 вересня 2017 року проведено позапланову виїзну перевірку Головного управління ДМС України у Львівській області. В ході перевірки стало відомо, що факт відсутності посадових інструкцій працівників відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації був з'ясований в ході проведення службової перевірки, яка проводилась комісією Головного управління ДМС України у Львівській області відповідно до наказу від 02 грудня 2016 року №268 тобто до 23 грудня 2016 року.

За результатами перевірки керівництву Головного управління ДМС України у Львівській області вручена вимога Міжрегіонального управління від 17 жовтня 2017 року №20 «Про скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 28 серпня 2017 року №380-к/тм «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_13», оскільки дисциплінарне стягнення застосоване до державного службовця з порушенням строків притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності - пізніше як шість місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, чим порушено частину п'яту статті 74 Закону №889-VIII.

На думку третьої особи, відповідальність за таке порушення як відсутність посадових інструкцій працівників відділу з питань громадянства не може бути реалізовано у вигляді притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, оскільки з моменту виявлення відсутності посадових інструкцій і, навіть, до моменту винесення подання дисциплінарної комісії ГУ ДМС у Львівській області по дисциплінарній справі №31 від 31 травня 2017 року від 12 липня 2017 року №14572 минуло більше як шість місяців. Тому подібні дії дисциплінарною комісією слід вважати протиправними та такими, що порушують вимоги частини п'ятої статті 74 Закону №889-VIII.

У судовому засіданні представник третьої особи підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити такі з наведених вище підстав.

Суд заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали і з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, допитавши свідків, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивач прийнятий на роботу в органи міграційної служби з 12.04.2012 року. 05.12.2012 року переведений на начальника відділу громадянства ГУ ДМС у Львівській області. 07.04.2016 року переведений на посаду начальника відділу з питань громадянства ГУ ДМСУ у Львівській області.

Наказом ГУ ДМС України від 20.11.2017 № 423-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1.» начальника відділу з питань громадянства ГУ ДМСУ у Львівській області звільнено 20.11.2017 за порушення присяги державного службовця відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 65, п.4 ч.1.ст.66, ч.4.п.1, п.5 ст.87 Закону України «Про державну службу».

У наказі ГУ ДМС України у Львівській області від 20.11.2017 № 423-к/тр зазначено, що ГУ ДМСУ у Львівській області на підставі подання дисциплінарної комісії ГУ ДМС у Львівській області винесло наказ про звільнення позивача з займаної посади та з державної служби. Підставою для внесення подання стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення з посади державної служби, відповідно до ст.ст. 65, 66, 87 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Не погоджуючись з висновками та поданням відповідача про наявність в його діях ознак порушення Присяги державного службовця, вважаючи незаконним наказ ГУ ДМС України у Львівській області № 423-к/тр від 20.11.2017 року про його звільнення із посади, позивач звернувся до суду.

Так, у висновку від 12 липня 2017 року членів дисциплінарної комісії ГУ ДМС у Львівській області у справі № 31 від 31 травня 2017 року зазначено, що начальником відділу з питань громадянства ГУ ДМСУ у Львівській області ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.1., 2.2, 2.3 р.2; п.3.3 р.3; п.6.1, пп.6.2.1, 6.2.3 п.6.2, 6.3.2, 6.3.3 п.6.3, п.п. 6.4.2 п.6.4 р.6 Положення про відділ з питань громадянства, систематично протягом 2016-2017 років допускаються випадки неналежного виконання посадових обов'язків, що призводить до не забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг в порушення п.3 ч. 1 ст.1 Закону та не відповідає визначенню професійної компетентності відповідно до п.5 ч. І ст. 2 Закону. Встановлено порушення ч.2, 4, 5, 6, 7, 8 р. II ПРАВИЛ та п.1,2 ч.2 р.VІ ПРАВИЛ, п.1.2, 1.4 ч. І наказу ГУ ДМС від 28.07.2015р. №103, п. 165, 174 інструкції №27 та п.180 Постанови КМ України №1242. Це вказує на недотримання начальником відділу вимог п. 10, ч. І ст. 2 Закону «Про державну службу» щодо неухильного додержання Присяги державного службовця, сумлінного виконання службових обов'язків та порушує основні принципи державної служби, передбачені ст. 4 Закону - верховенства права, законності, професіоналізму і доброчесності.

Крім цього, начальником відділу не дотримувались вимоги ч.5.4, ч. 5.10 р.5 «Положення про дисциплінарну комісію», яке затверджено наказом ГУ ДМС та свідчить про перешкоджання дисциплінарній комісії в її роботі.

Дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що начальником відділу з питань громадянства ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок - порушення Присяги державного службовця, і внесла пропозиції за допущені порушення вимог п.2.1., 2.2, 2.3 р.2; п.3.3 р.3; п.6.1, пп.6.2.1, 6.2.3, п.6.2, 6.3.2, 6.3.3 п.6.3, п.п. 6.4.2 п.6.4 р.6 Положення про відділ з питань громадянства, вимог п.п. 6,7,11 ч. І. ст.8 Закону України «Про державну службу», вимог ч.2, 4, 5, 6, 7, 8 р. II Правил та п.1,2 4.2 р.VІ Правил, п.1.2, 1.4 ч. І наказу ГУ ДМС від 28.07.2015р. №103, п.174 інструкції №27 та п.180 Постанови КМ України №1242, недотримання п.10 ч.1 ст. 2 Закону «Про державну службу», керуючись п.1 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», пропонувати керівнику притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_1, відповідно до п.4 ч. І ст. 66 Закону України «Про державну службу» у вигляді звільнення з посади державної служби.

Зокрема дисціплінарна комісія зазначила, що позивачем допущено відсутність у відділі посадових інструкцій як його - керівника відділу, так і працівників цього ж відділу.

Він, як керівник підрозділу не вжив жодних заходів до виправлення ситуації, а відсутність посадових інструкцій свідчить про неналежну організацію роботи в підрозділі. Окрім цього, ним допущено грубе порушення вимог Закону України «Про державну службу», оскільки якщо брати до уваги його пояснення, протягом року з квітня 2016 року по квітень 2017 року працівники відділу з питань громадянства не мали права виконувати свої посадові обов'язки, оскільки в порушення вимог п.2 ч. І статті 7 зазначеного Закону не було чіткого визначення їх посадових обов'язків.

Дисціплінарна комісія зазначила, що працівниками відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління вже не одноразово та вкотре порушено вимоги пункту 165 Інструкції з діловодства в ГУ ДМС, затвердженої наказом №27 від 23.02.2015 р., відповідно до якої, основним принципом реєстрації документів є принцип одноразовості - тобто, кожен документ реєструється в діловодстві Головного управління лише один раз. Зокрема, вказано на неналежне ведення журналу обліку заяв з прийняття до громадянства України протягом 2016-2017 рр.

Також зазначено, що в листі ДМС України від 13.06.2016 року №6.4/6378-16 рекомендовано рішення про набуття особою громадянства України за народженням приймати протягом семи днів з дня надходження відповідної заяви, а у разі необхідності оформлення особі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у строк, передбачений підпунктом 5 пункту 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, переселення, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання вилучення (від 1 до 3 робочих днів ), не пізніше трьох днів з дня надходження заяви. Не зважаючи на зазначені вказівки відділом з питань громадянства ГУДМС терміни розгляду справ перевищують 2 місяці. Крім того, здійснюються запити до органів реєстрації актів цивільного стану щодо підтвердження факту народження на території України зазначеної категорії осіб.

Судом взято до уваги положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889), та Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 500 (далі - Положення № 500).

Відповідно, дисциплінарна відповідальність державного службовця є різновидом юридичної відповідальності. Нормами ст. 64 Закону № 889 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарний проступок - це протиправне порушення державним службовцем норм законодавства та покладених на нього службових обов'язків, яке тягне за собою накладення (застосування) дисциплінарного стягнення.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, установлених Законом № 889 та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 нового Закону про держслужбу).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону № 889 до державних службовців може застосовуватися виключно один із таких видів дисциплінарного стягнення, як:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Нормами ч. 2 ст. 65 та ч. - 5 ст. 66 Закону № 889 визначено перелік дисциплінарних проступків та загальні умови застосування дисциплінарних стягнень.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону № 889 лише за:

- порушення Присяги державного службовця; вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

- перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

- подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

- неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

- поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

- прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

- вчинення державним службовцем систематично (повторно протягом року) прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення (ч. 3 ст. 65 Закону № 889).

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч. 7 ст. 66 Закону № 889).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 66 Закону № 889 дисциплінарні стягнення за вчинення таких проступків, як:

- порушення правил етичної поведінки державних службовців;

- вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

- дії, що шкодять авторитету державної служби,

мають накладатися виключно за:

- пропозицією Комісії на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А» (Державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств; керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників; керівників апаратів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів та їх заступників; голів місцевих державних адміністрацій; керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України);

- та поданням дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» (керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників; керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників; заступників голів місцевих державних адміністрацій; керівників апаратів апеляційних та місцевих судів, керівників структурних підрозділів апаратів судів, їх заступників; заступників керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України) і «В» (інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б»).

Частиною 1 ст. 67 Закону № 889 встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Обставинами, які обтяжуватимуть відповідальність державного службовця, ч. 4 ст. 67 Закону № 889 визначено:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп'яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього;

4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп;

5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 Закону № 889 обставинами, що пом'якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 67 Закону № 889 під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені вище обставини, які передбачені ч. 2 ст. 67 Закону № 889, що пом'якшують відповідальність державного службовця.

Слід зазначити, що відповідно до норм ст. 75 Закону № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмову надати пояснення необхідно оформити відповідним актом і підтвердити свідченнями двох державних службовців. При цьому відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 75 Закону № 889).

Законом про держслужбу передбачено створення постійно діючих дисциплінарних комісій.

Частиною 1 ст. 69 Закону № 889 встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а також здійснює функціональне управління державною службою, є Національне агентство України з питань державної служби, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Мiнiстрiв України (пп. 1 та 3 Положення № 500).

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії чи надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону № 889).

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (ч. 1 ст. 71 Закону № 889).

Нормами ч. 2 ст. 71 Закону № 889 встановлено, що дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; ь

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

За результатом розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарна комісія у державному органі має внести суб'єкту призначення пропозиції, подання, які мають виключно рекомендаційний характер (ч. 3 ст. 71 Закону № 889). Нормами ч. 1 ст. 74 Закону № 889 встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону № 889 за кожне порушення службової дисципліни може накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення (ч. 5 ст. 74 Закону № 889).

Згідно зі ст. 76 Закону № 889 державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали стосовно зазначених обставин, які долучаються до справи.

Державний службовець має право на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення. Нормами ч. 1 ст. 78 Закону № 889 встановлено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії «А» до суду, а категорій «Б» і «В» - до Нацдержслужби або до суду.

Строк, протягом якого державний службовець може подати скаргу щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення, - 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення (ч. 2 ст. 78 Закону № 889). Крім того, державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення необхідно оформити відповідним актом суб'єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889). У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), повинно бути зазначено:

- найменування державного органу,

- дата прийняття рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення,

- відомості про державного службовця,

- стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація,

- вид дисциплінарного стягнення, що застосовується (накладається).

З приводу такого порушення як відсутність у відділі позивача посадових інструкцій суд бере до уваги твердження відповідача у висновку про те, що позивачем допущено грубе порушення вимог Закону України «Про державну службу», саме з квітня 2016 року. А також те, що у вересні 2017 року до Міжрегіонального управління Національного агентство України з питань державної служби зі скаргою від 05 вересня 2017 року на дії керівництва Головного управління ДМС України у Львівській області звернулась ОСОБА_13. Відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 12 вересня 2017 року №72 з 25 по 29 вересня 2017 року проведено позапланову виїзну перевірку Головного управління ДМС України у Львівській області.

В ході перевірки стало відомо, що факт відсутності посадових інструкцій працівників відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації був з'ясований в ході проведення службової перевірки, яка проводилась комісією Головного управління ДМС України у Львівській області відповідно до наказу від 02 грудня 2016 року №268, тобто до 23 грудня 2016 року.

Тобто строк притягнення позивача за таке порушення, згідно ч. 3 ст. 65 Закону № 889 сплив до винесення наказу про його звільнення.

Крім цього, дисциплінарна комісія встановлювала порушення допущені працівниками і начальником відділу без посадових інструкцій, в яких саме зазначені обов'язки вказаних осіб. Таким чином діяла недобросовісно.

Суд бере до уваги положення ст. 10 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої основними обов'язками державних службовців, зокрема є додержання Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції, безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників.

Судом взято до уваги покази свідка - начальника відділу управління персоналом ГУ ДМСУ у Львівській області ОСОБА_13 Свідок ствердив що посадові інструкції відділу вона передала для користування працівнику відділу ОСОБА_12 у жовтні 2016 року, 20 грудня цього ж року виявила їх відсутність, тобто ОСОБА_12 їх не повернула, і доповіла про це невідкладно начальнику відділу ОСОБА_1, в.о. керівника ГУ ДМСУ ОСОБА_11, а 17.01.2017 року на його ім'я письмово. Розроблені і затверджені вказані інструкції були лише в червні 2017 року.

Таким чином, відповідач допустивши відсутність посадових інструкцій працівників і начальника відділу з питань громадянства тривалого часу не забезпечив ефективну роботу цього підрозділу ГУ ДМСУ у Львівській області і сприяв продовженню вказаного порушення.

За закінченням дисциплінарного провадження відповідач дійшов висновку і надав пропозиції про звільнення ОСОБА_1 за порушення присяги. Проте в матеріалах дисциплінарної справи така відсутня.

В матеріалах дисціплінарного провадження відсутні і пояснення державного службовця ОСОБА_1 щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження. Також відсутні відомості про те, що за результатами ознайомлення державний службовець реалізував своє право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали стосовно зазначених обставин, які долучаються до справи.

Відповідно до ст. 75 Закону № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Отримавши копію висновку 18 липня 2017 року позивач попросив два календарних дні для написання пояснень. Проте, з 19 липня по 17 вересня 2017 року, та з 19 вересня по 17 листопада 2017 року позивач перебував на лікуванні, і дисциплінарна комісія була обізнана з цією обставиною.

А відтак, дисціплінарне провадження проводилось без урахування всіх обставин.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку), відповідно до ст. 77 Закону № 889 приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним наказом чи розпорядженням суб'єкта призначення. У рішенні зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення або вказується про відсутність дисциплінарного проступку та закриття дисциплінарного провадження.

Оскільки, висновок дисціплінарної комісії датований 12 липня 2017 року, а рішення про звільнення оформлено наказом від 20 листопада 2017 року, то і в цьому питанні відповідач не дотримався вимог Закону № 889.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ (обов'язок доказування) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також суд критично сприймає твердження відповідача про те, що при звільненні позивача ним було враховані і раніш допущені позивачем дисциплінарні порушення.

Судом встановлено, що догани позивачу винесені відповідачем раніше, а саме - № 65-к/тм від 24.02.17 року, 94-к/тм від 21.02.17 року визнані незаконними Міжрегіональним управлінням Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях та такими що підлягають скасуванню. Судом додатково встановлено, що всі дисциплінарні стягнення накладені на відповідача визнані неправомірними Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях, що підтверджується листами №117 від 15.03.2017 року №468 від 20.10.2017 року.

У свою чергу, ГУ ДМСУ у Львівській області оскаржило рішення Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях до Львівського окружного адміністративного суду. Однак у задоволенні позову було відмовлено постановою № 813/1769/17 від 18.08.17 року. Це рішення залишено в силі ухвалою №876/9656/17 Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 року. Рішення прийняті Міжрегіональним управлінням Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях по наслідкам наступної перевірки(лист №468 від20.10.2017 р.) відповідачем не оскаржувалось що в судовому засіданні підтверджено представниками відповідача та представником третьої особи.

Таким чином, не може братись до уваги твердження відповідача про врахування ним при звільненні позивача його раніш допущені дисциплінарні проступки, та врахування їх як обтяжування відповідальності держслужбовця.

Крім цього, суд бере до уваги, що відповідно до пунктом 14 частини третьої статті 13 Закону України «Про державну службу» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби направляє державним органам та їх посадовим особам вимоги про скасування рішень таких органів з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу.

Відповідно до наказу Національного агентства України з питань державної служби «Про затвердження Порядку оформлення та направлення (вручення) вимоги про скасування рішень державних органів та їх посадових осіб з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу, про усунення порушень прав державного службовця або про скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби» від 25 травня 2016 рок №110 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 р. за № 841/28971, зокрема пункту 2, вимога - це письмова, обов'язкова для виконання у визначений термін вимога Національного агентства України з питань державної служби або його територіальних органів, яка надсилається державним органам та їх посадовим особам у встановлених Законом випадках з метою усунення порушень законодавства про державну службу.

Відповідно до Порядку проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затвердженого наказом НАДС від 26 вересня 2016 року №193 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2016 р. за № 1369/29499 (Порядок №193), зокрема пункту 10 Розділу VI Оформлення результатів перевірки, оскільки керівник об'єкта перевірки або особа, яка виконує його обов'язки, ознайомлюється із довідкою у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати отримання довідки, та повертає другий підписаний примірник довідки Нацдержслужбі. Третій примірник довідки залишається у об'єкта перевірки. Ознайомлення з довідкою підтверджується відповідним записом на останній сторінці довідки із зазначенням дати, посади, прізвища, ім'я, по батькові та підпису керівника об'єкта перевірки або особи, яка виконує його обов'язки. Якщо керівник об'єкта перевірки або особа, яка виконує його обов'язки, не погоджується із зазначеною в довідці інформацією, він підписує довідку із зауваженнями, які викладає на окремому аркуші, про що робить застереження перед підписом. Зауваження направляються до Нацдержслужби (територіального органу) разом із другим примірником довідки.

Оскільки т.в.о. начальника Головного управління ДМС у Львівській області ОСОБА_18 не виконала вимоги Порядку №193, положення якого є обов'язковими для виконання на території України, з метою виконання цих вимог Міжрегіональним управлінням скеровано листа Голові Державної міграційної служби України щодо неправомірності дій керівництва та дисциплінарної комісії Головного управління ДМС у Львівській області та вжиття відповідних заходів від 12 грудня 2017 року №550.

Відповідно до ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, твердження відповідача про те, що працівники відділу позивача не притягнуті до дисциплінарної відповідальності з підстав спливу строків підтверджуються позивачем і приймаються судом. Тобто, обставина спливу строків притягнення до відповідальності за вчинення підлеглими порушень розповсюджується і на позивача.

Крім цього, суд зазначає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У зв'язку з наведеним, твердження відповідача про вирішення відділом заяв та справ з недотриманням строків вказаних у рекомендаціях викладених у листі ДМСУ від 13.06.2016 року №6.4/6378-16 не розцінюються судом як порушення позивачем норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, мотивів адміністративного позову, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним дій відповідача щодо здійснення процедури дисціплінарного провадження, надання пропозицій та винесення наказу про звільнення позивача з посади та поновлення позивача на посаді.

Оскільки позивач не надав суду свого розрахунку коштів, які слід стягнути як заробітну плату за час вимушеного прогулу, вимога з цього питання задоволенню не підлягає.

З урахуванням того, що згідно вимог частини 5 статті 35 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню, відповідно до статті 371 КАС України, суд вважає за необхідне рішення в частині поновлення на посаді допустити до негайного виконання.

Щодо судового збору, то відповідно до ст.5 (пільги щодо сплати судового збору) Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Керуючись ст. ст. 2, 72-78, 242-246, 250, 255, 293, 295, 371, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії дисциплінарної комісії ГУ ДМСУ у Львівській області (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11; ) щодо надання висновку №31 від 12.07.2017 року, та пропозиції стосовно звільнення ОСОБА_1 (81105, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1) з посади начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 20.11.2017 № 423 к/тр «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області з 20.03.2018 року з врахуванням положення про відділ та функціональних обов'язків начальника.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМСУ у Львівській області звернути до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2018 року.

Суддя В.М. Сакалош