Справа № 369/6428/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/6428/17 Суддя (судді) першої інстанції: Волчко Андрій Ярославович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Літвіної Н.М.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Тарасівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області №20/3 від 27 квітня 2017 року, яким відмовлено ОСОБА_3 в наданні дозволу на затвердження проекту землевідведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,075 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Зобов'язано Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області повторно вирішити питання щодо затвердження проекту землевідведення земельної ділянки (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,075 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 щодо передачі у власність ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 (далі - апелянт 1) подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт 1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року по справі № 369/6428/17 в частині зобов'язання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області повторно вирішити питання щодо затвердження проекту землевідведення ділянки (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,075 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2, щодо передачі її у власність ОСОБА_3; ухвалити нове судове рішення в частині скасованого, яким зобов'язати Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області () затвердити проект землевідведення ділянки (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,075 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2 та передати її у власність ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) (за текстом апеляційної скарги).

Крім того, Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області (далі - апелянт 2) подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт 2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з'явились представники апелянта 1 та апелянта 2. Представник апелянта 1 підтримав вимоги апеляційної скарги позивача та просив її задовольнити, проти апеляційної скарги Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області заперечував, просив відмовити в її задоволенні. Представник апелянта 2 підтримав вимоги апеляційної скарги Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та просив її задовольнити, проти апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Тарасівської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області №4/16 від 27 червня 2014 року було надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,075 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу Тарасівської сільської ради (землі сільськогосподарського призначення).

Також в рішенні Тарасівської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області №4/16 від 27 червня 2014 року зазначено, що роботи з розробки проекту землеустрою розпочати після укладення договору із юридичною ( фізичною) особою, яка у відповідності до Закону України «Про землеустрій) є розробником документації із землеустрою. Зміст проекту землеустрою повинен відповідати вимогам ст.50 Закону України «Про землеустрій». Розробка проекту землеустрою не дає права на використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі ( на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї. Матеріали, отримані за результатами розробки проекту землеустрою, подати на затвердження до сільської ради.

На виконання вищезазначеного рішення, 20 лютого 2017 року позивач звернулась до інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 із заявою про розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0750 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначеної заяви та відповідного технічного завдання від 22 лютого 2017 року інженером - землевпорядником було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0750 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

06 березня 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на затвердження проекту землевідведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0750 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

До заяви були додані технічна документація із землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 017 та інші документи, як були необхідні для прийняття рішення.

Рішенням Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20/3 від 27 квітня 2017 року було відмовлено ОСОБА_3 в наданні дозволу на затвердження проекту землевідведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, площею 0,075, у зв'язку з поданням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником якої є інша особа.

З тексту резолютивної частини вищезазначеного рішення вбачається, що причиною відмови в наданні дозволу на затвердження проекту землевідведення земельної ділянки стало подання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, особою яка не є власником земельної ділянки яка була предметом розгляду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

У відповідності до абзацу 1 частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст.118 ЗК України).

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, ч. 1 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20/3 від 27 квітня 2017 року щодо відмови в наданні дозволу на затвердження проекту землевідведення земельної ділянки для ведення ОСГ є протиправним та необґрунтованим.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що питання про зобов'язання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області затвердити проект землевідведення відноситься до дискреційних повноважень Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 28 березня 2018 року.