Справа № 806/6707/13-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа №806/6707/13-а

адміністративне провадження №К/9901/3679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П., розглянув у попередньому судовому засіданні справу №806/6707/13-а за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду (суддя Семенюк М.М.) від 16.09.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів Зарудяної Л.О., Іваненко Т.В., Кузьменко Л.В.) від 25.11.2015 у справі №806/6707/13-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області до Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" про стягнення коштів.

І. ПРОЦЕДУРА

1. У вересні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області (далі - УПФ) звернулося до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства закритого типу «Радомишльський машинобудівний завод» (перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Радомишльський машинобудівний завод»; далі - Товариство), яке є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1788-XII) працівникам за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список № 1), за період з 1 квітня по 25 червня 2013 року сумі 7362,15 грн.

2. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2013 позов задоволено.

3. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем була подана апеляційна скарга, в якій він просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог. Апеляційна скарга була мотивована тим, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не звернув уваги на те, що розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на адресу відповідача не надсилались та позивачем не надано доказів про отримання відповідачем цих розрахунків. Крім того, зазначив відповідач, суд ухвалив рішення про стягнення суми заборгованості з підприємства, яке виключено з ЄДРПОУ.

4. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2014 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

5. У касаційній скарзі Позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2015 касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області було задоволено частково, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. У цьому рішенні Вищий адміністративний суд України, зокрема підкреслив, що «неотримання розрахунку по спірним витратам не може бути виключною підставою для звільнення Товариства від відповідальності з відшкодування пільговим пенсій, які фактично виплачені УПФ».

8. Після проведення нового розгляду постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015, позов було задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" на користь Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за квітень-червень 2013 року у розмірі 3079,38 грн., а в решті позовних вимог відмовлено.

9. 11.01.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015.

10. У касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, або направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції

11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2016 відкрито провадження у справі. Станом на 28.03.2018 відзив від Позивача не надходив.

12. Відповідачем було заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Товариство перебуває на обліку УПФ та має відшкодовувати пенсії, виплачені своїм колишнім працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При цьому, спірним є розрахунок зазначених пенсії, виплачених з 01.04. по 25.06.2013, складений станом на 01.05.2013, який УПФ 13.05.2013 надіслав на адресу місцезнаходження Товариства.

14. Як вбачається з матеріалів справи, суть спору сторін зводиться до стягнення 7362,15 грн. спірних виплат за розрахунком, який, як стверджує відповідач, є неузгодженим внаслідок його ненаправлення УПФ в належний спосіб.

15. Акціонерне товариство закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод", , у зв'язку із зміною організаційно-правової форми товариства було перейменоване в Публічне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод", . В процесі розгляду справи суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 55 КАС України, замінив відповідача Акціонерне товариство закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод" на його правонаступника Публічне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод" (статут товариства,; спеціальний витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

16. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язаний вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених відповідно до пп."а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

17. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що не отримував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків.

19. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

20. Згідно з п. 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

21. Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонд України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 року (далі - Інструкція).

22. Відповідно до пунктів 6.4, 6.5 зазначеної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

23. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.8 Інструкції). Отже, суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій на поточний рік та надіслання їх підприємству покладено на органи Пенсійного фонду, а підприємство зобов'язано здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах визначених відповідачем, згідно надісланих розрахунків на поточний рік.

24. Матеріали справи свідчать, що позивач надіслав відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.05.2013, проте він був повернутий позивачу без вручення.

25. Разом з тим, колегія суддів погодилася з судом першої інстанції, що обставина про отримання відповідачем 01.02.2013 розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 2012 рік, згідно якого щомісячна сума відшкодування підприємством з 01.01.2013 року Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 складає 1026,46 грн, встановлена судовим рішенням в адміністративній справі № 806/4482/13-а, яке набрало законної сили, за позовом Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області до Акціонерного товариства закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод" (з відповідача стягнуто на користь позивача 3079,38 грн заборгованості по невідшкодованим сумам фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-березень 2013), і, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, не доказується при розгляді даної справи.

26. Окружний суд також правильно вказав, що факт зазначення у вищевказаному розрахунку АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" (хоча на час його отримання найменування відповідача було ПАТ "Радомишльський машинобудівний завод") не свідчить про те, що останній не повинен відшкодовувати витрати позивача на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1, оскільки зміна підприємством організаційно-правової форми підприємства не є підставою для невиконання свого обов'язку відшкодовувати такі витрати.

27. Матеріали справи стверджують, що ОСОБА_1 виплачена пенсія за квітень-червень 2013 року в сумі 3079,38 грн. Враховуючи, що відповідачем доказів відшкодування Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 за квітень-червень 2013 року в сумі 3079,38 грн не надано, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції , що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

28. У касаційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції і вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, а також було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

А) суд апеляційної інстанції, не маючи повноважень, замінив неналежного відповідача належним;

Б) суди попередніх інстанцій помилково застосували хибний висновок, що обставина про отримання відповідачем 01.02.2013 розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 2012 рік, згідно якого щомісячна сума відшкодування підприємством з 01.01.2013 року Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 складає 1026,46 грн, встановлена судовим рішенням в адміністративній справі № 806/4482/13-а, яке набрало законної сили, за позовом Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області до Акціонерного товариства закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод" (з відповідача стягнуто на користь позивача 3079,38 грн заборгованості по невідшкодованим сумам фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-березень 2013), і, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, не доказується при розгляді даної справи. Це зумовлено тим, що у справі № 806/4482/13-а суд апеляційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи не міститься підтвердження отримання Відповідачем такого розрахунку;

В) позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що відповідачу дійсно було відомо про розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягали відшкодуванню. Відповідач не отримував від позивача повідомлення, передбаченого Інструкцією, про розмір фактичних витрат, а тому не мав змоги сплатити відповідну суму грошових коштів до ПФУ.

VI. ОЦІНКА СУДУ

29. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка.

30. Щодо заміни судом апеляційної інстанції неналежного Відповідача належним, Суд зазначає, що це було зроблено не судом апеляційної інстанції в його ухвалі, а ще судом першої інстанції, про що в постанові від 16.09.2015 зазначено: «Акціонерне товариство закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод", , у зв'язку із зміною організаційно-правової форми товариства було перейменоване в Публічне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод", ».

31. Крім того в ухвалі Вищого адміністративного суду від 07.07.2015 було надано вказівку: «Під час нового розгляду, судам слід врахувати зміну найменування відповідача, зокрема з Акціонерного товариства закритого типу «Радомишльський машинобудівний завод» на Публічне акціонерне товариство «Радомишльський машинобудівний завод» та правильно зазначити організаційно-правову форму Товариства».

32. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

33. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

34. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

35. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

36. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

37. Правовий висновок про те, що обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку ст.13 Закону України № 1788-XII, покладений на підприємства, зазначений в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 820/3678/18.

38. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 у справі 806/6707/13-а залишити без задоволення.

2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 у справі 806/6707/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб