Справа № 820/5860/17
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2018 р. № 820/5860/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представників позивача Гайворонської А.К., Тімурки В.В.

представника відповідачів Лисенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ТОВ "Айрон Харків" до ГУ ДФС у харківській області, ДФС України про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати безпідставним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 року № ; зобов'язати ДФС України зареєструвати податкові накладні відповідно до переліку, що фактично задекларовано у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року (додаток 5-розшифрофки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5); розділ І. Податкові зобов'язання) крім тих, що були фактично зареєстровані: № 30 від 22.08.2017 року, № 17 від 15.08.2017 року, № 20 від 29.08.2017 року, № 12 від 10.08.2017 року, № 16 від 14.08.2017 року, № 8 від 31.08.2017 року, № 23 від 21.08.2017 року, № 33 від 31.08.2017 року; вилучити податкові накладні за серпень 2017 року, що не пройшли належну реєстрацію у ЄРПН та не підтверджені: № № 13,14,28, 10 від 10.08.2017 року ( контрагент ТОВ «ТПК Дінар») , №№ 22,27 від 14.08.2017 року (контрагент ТОВ « ТПК Дінар»), № 32 від 15.08.2017 року ( контрагент ТОВ « Партнер ЛОСК»), №№ 18,23 від 16.08.2017 року ( контрагент ТОВ ТПК «Дінар»), №№ 31,32 від 21.08.2017 року (контрагент « НВФ « Пульсар»), №№ 24, 20 від 22.08.2017 року (контрагент ТОВ «Премьєр Строй»)№№ 21, 25 від 23.08.2017 року (контрагент ТОВ «ЮІК «Форум»)

Ухвалами від 07.12.2017 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Ухвалою від 21.12.2017 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено ДФС України.

22.02.2018 року з урахуванням положень ч.2 ст.181 КАС України у справі закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв без урахування усіх обставин у справі. Внаслідок неможливості зареєструвати податкові накладні, підприємство було вимушено змінювати показники номенклатури податкових накладних та відповідно реєструвати один документ по декілька разів, що призвело до збільшення непідтверджених показників податкової звітності. Оскільки вина позивача у спірних правовідносинах відсутня, то відповідно податковим органом неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідачів адміністративний позов не визнали, просили у задоволенні вимог позивача відмовити, зазначивши, що при винесені оскаржуваного рішення контролюючий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства у спосіб визначений Податковим кодексом, а отже відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями податкового органу проведено камеральну перевірку даних задекларованих в податковій звітності з ПДВ за серпень 2017 року, яка подана позивачем по справ. За результати перевірки складено акт від 06.10.2017 року № 14854/20-40-121517/40757626, яким зафіксовано порушення вимог п.187.1 ст.187, п.200.1-200.2 ст.200 та абз. 19 п.201.10 ст.201 ПК України.

Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення від 18.10.2017 року № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг на загальну суму в тому числі основний платіж -611413.00 грн., штрафні санкції - 152853.25 грн. та пеня 4522.78 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 від 29.12.2010, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 та передбачає надання платником податків відповідного переліку документів та письмових пояснень, які подаються до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України)

Згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосовано процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивачем на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України, на момент виникнення спірних правовідносин, не направлено на адресу комісії ДФС первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції. Надані в судове засідання квитанції № 2, відповідно до яких повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПК/РК, судом до уваги не приймаються, оскільки вказані дії вчинені вже після виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації" №566 від 13.06.2017 (надалі - Порядок №566) саме комісія Державної фіскальної служби України приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації.

Отже, надане в судове засідання листування щодо оскарження дій контролюючого органу стосовно не прийняття податкових накладних, судом до уваги не приймаються, оскільки вказані скарги на дії контролюючого органу подані не в спосіб визначений діючим законодавством, який передбачає наслідком - здійснення реєстрації податкової накладної. Також суду не надано доказів на підтвердження судового оскарження рішення комісії ДФС України щодо зупинення реєстрації податкових накладних.

Суд також звертає увагу на те, що положеннями постанови КМ України від 29.12.2010 № 1294, якою визначено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України , не передбачено передумов та порядку вилучення податкових накладних.

Проте, відповідно до п. 21 наказу Мінфіну від 31.12.2015 року № 1307 у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг наділений правом скласти розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Положеннями п.п 192.1.1. ст.192 ПК України передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг. Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Позивачем в судове засідання не надано доказів на підтвердження здійснення такого коригування.

Суд також зауважує, що положеннями ст.50 ПК України платника податків наділено правом внесення змін у податкову звітність, у випадку, коли у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявить помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею). Вказані коригування здійснюються шляхом надіслання уточнюючого розрахунку до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку або зазначити відповідні уточнені показники у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

В судове засідання доказів здійснення такого коригування показників податкової звітності позивачем не надано, як не встановлено і судом в порядку, визначеному ст.9 КАС України.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (п.198.6 ст.198 ПК України)

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум.

Відповідно до ст. ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, не дозволяє суду дійти висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні статей 73, 74 КАС України протиправності прийнятого рішення та вчинених дій, бездіяльності та як наслідок зобов'язання вчинити певні дії, а отже позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України

Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Стягнути з ТОВ " Айрон Харків" (, м.Харків, 61036, вул. Ковтуна,52) судовий збір у розмірі 11531 (одинадцять тисяч п'ятсот тридцять одна ) грн. 84 коп. за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у Основ'янському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім'я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд".

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

У повному обсязі рішення виготовлено 26.03.2018 року.

Суддя Зоркіна Ю.В.