Справа № 808/1847/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 березня 2018 року о/об 12 год. 12 хв.Справа № 808/1847/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 01 від 02.01.2018 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 60/08-01-10-03 від 17.01.2018 року)

від відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 187/08-01-14-12-15 від 29.08.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (далі позивач або ПАТ «Дніпроспецсталь») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товар, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (020 вид) на 229,97 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 115,00 грн.;

- форми «Р» від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем додатко вий імпортний збір (022 вид) на 196,50 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 98,26 грн.;

- форми «Р» від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ (028 вид) на 16 454,86 грн., застосовано штрафні са нкції в сумі 8 227,46 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що в період з 20 березня 2017 року по 05 травня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ПАТ «Дніпроспецсталь» вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки №278/08-01-14- 12/00186536 від 19 травня 2017 року. На підставі Акту перевірки відповідачем 07 червня 2017 року винесені податкові повідомлення-рішення: №000717141, №, №. Позивач не погоджується з висновками викладеними в Акті перевірки та винесеними податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки аналіз документів позивача дає можливість ідентифікації та виділення витрат на транс портування імпортованого товару після ввезення, не включених до ціни, з загального розміру витрат на транспортування до митного кордону України, що в свою чергу не суперечить загальновизнаним принципам бухгалтерського обліку та вказує на безпідставність доводів від повідача.

В судовому засіданні представник ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що проведеною перевіркою встановлено, що в деяких актах наданих, послуг з міжнародного перевезення вантажів укладених ПАТ «Дніпроспецсталь» з Виконавцями-перевізниками окремою складовою вартості транспортно-експедиційних послуг визначено вартість міжнародних транспортних послуг та вартість експедиційних послуг (експедиційна винагорода) але без відокремлення вартості цих послуг, понесених до митного кордону України та по митній території України. А отже, неможливо обчислити, яка частка витрат по транспортуванню понесена за митним кордоном України, а яка по митній території України. Разом з тим вказує, що за документами, які надані до перевірки встановлено, що ПАТ «Дніпроспецсталь» при визначенні витрат на транспортування експедиторські послуги (винагорода) експедитора (перевізника) за перевезення до складу митної вартості не включено. Перелік таких митних декларації відображено у додатках №4 та 5 до Акту перевірки. Зазначає, що відповідач як субєкт владних повноважень, прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФС прав.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Запорізькій області просив суд відмовити задоволенні

Ухвалою суду від 29 червня 2017 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк до 13 вересня 2017 року для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 10 липня 2017 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

14 липня 2017 року провадження у справі відкрито а справу призначено до судового розгляду на 24 липня 2017 року.

24 липня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 20 вересня 2017 року.

Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року провадження у справі поновлено.

20 вересня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 18 жовтня 2017 року.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року провадження у справі поновлено.

18 жовтня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 08 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 08 листопада 2017 року провадження у справі поновлено.

18 жовтня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 05 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року провадження у справі поновлено.

05 грудня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 18 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2018 року провадження у справі поновлено.

18 січня 2018 року ухвалою суду призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 лютого 2018 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року підготовче провадження відкладено до 19 березня 2018 року.

В судовому засіданні 19 березня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 19 березня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 336, статтей 345, 346 Митного кодексу України, наказу ДФС України від 22 вересня 2016 року №792 «Про проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи», Планом - графіком документальних перевірок фінансово - господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб на І квартал 2017 року, затвердженого Головою ДФС України ОСОБА_4 30 грудня 2016 року, наказами Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області) від 09 березня 2017 року №576 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи», від 28 квітня 2017 року № 1095 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 09 березня 2017 року №576» головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3, радником податкової та митної справи III рангу, та головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_5, інспектором податкової та митної справи І рангу, проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» () вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки №278/08-01-14-12/00186536 від 19 травня 2017 року.

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення:

4.1). статті 49, частини 1 статті 51, статей 52, 53, пункту 5 частини десятої статті 58 (з урахуванням положень частини 11 статті 58), статей 257, 279, 289 Митного кодексу України), в результаті чого занижено податкове зобов'язання зі сплати митних платежів на загальну суму 16897,33 грн., в тому числі:

по сплаті ввізного (імпортного) мита на суму 234,97 грн.

по сплаті додаткового імпортного збору на суму 196,50 грн.

по сплаті податку на додану вартість на суму 16 465,86 грн.

Нарахування податкового зобов'язання:

з ввізного (імпортного) мита (вид 020) здійснено на підставі статті 277 Митного кодексу України;

з додаткового імпортного збору (вид 022) здійснено на підставі статті 277 Митного кодексу України,

з податку на додану вартість (вид 028) здійснено на підставі підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України.

Не погодившись з такими висновками, викладеними податковим органом в Акті перевірки, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Запорізькій області із запереченнями вих. №101-к-20 від 26 травня 2017 року.

02 червня 2017 року податковим органом надано відповідь на заперечення, відповідно до якої зазначено, що висновки Акту перевірки №278/08-01-14-12/00186536 від 19 травня 2017 року є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

07 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товар, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (020 вид) на 229,97 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 115,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем додатко вий імпортний збір (022 вид) на 196,50 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 98,26 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ (028 вид) на 16 454,86 грн., застосовано штрафні са нкції в сумі 8 227,46 грн.

Не погодившись з такими рішеннями податкового органу, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» звернулося із позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 4 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 2 статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Судом при розгляді справи встановлено що митна вартість товарів за митними деклараціями, що вказані в додатку 5 до акту перевірки, визначена декларантом відповідно до норм Митного кодексу України, оскільки при митному оформленні товару у митного органу не виникло сумнівів про вартість товару.

Декларант застосував методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України у режимі імпорту, та порядок їх застосування у відповідності до глави 9 Митного кодексу України. Зокрема, у відповідності до пункту 5 частини 10 статті 58 при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за оцінювані товари, додані витрати (складові митної вартості) на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, що підтверджені документально рахунками за перевезення товарів та піддаються обчисленню згідно з наданими калькуляціями-розрахунками.

Митна вартість заявлена декларантом у відповідності до статей 52, 53 Митного кодексу України. До кожної з зазначених у додатку 5 митної декларації декларант подав органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості, зовнішньоекономічний контракт з додатками, рахунок-фактуру (інвойс) на товар, транспортні (перевізні) документи, рахунки за транспортування оцінюваних товарів до митного кордону України та по території України, калькуляції-розрахунки від перевізника на транспортування товарів до митного кордону України. Надані до митного оформлення документи є достатнім доказом заявленої митної вартості товарів, та піддається обчисленню.

Так, відповідач стверджує, що за документами, які надані до перевірки встановлено, що ПАТ «Дніпроспецсталь» при визначенні витрат на транспортування експедиторські послуги (винагорода) експедитора (перевізника) за перевезення до складу митної вартості не включено. Перелік таких митних декларації відображено у додатках №4 та 5 до Акту перевірки. Пояснює те, що на дату оформлення первинного документу відбувається взаємне узгодження (приймання) сторонами договору усіх його пунктів відносно об'ємів поставки товарів (робіт), їх вартості, повноти та якості виконання, що й являється підтвердженням факту їх поставки (виконання). Під час поставки товарів (робіт) такими первинними документами можуть бути видаткова накладна постачальника чи акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг).

Податковий орган робить висновок про те, що в бухгалтерському обліку підприємства, факт здійснення господарської операції із транспортування товарів в міжнародному сполученні є наданий експедитором (перевізником) акт виконаних робіт (послуг). В актах наданих послуг та рахунках на оплату до митних декларацій відображених у додатках №№4 та 5 Акту перевірки відсутнє відображення вартості цих послуг, понесених до митного кордону України та по митній території України, тобто не можливо визначити вартість перевезення окремо за межами України та по території України.

Суд не погоджується з таким висновками податкового органу на підставі наступного.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 МК України).

Згідно з частиною 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

Відповідно до частини 11 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Судом, у судовому засіданні досліджено калькуляції про вартості міжнародних перевезень вантажу надані:

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати вих. №901-с від 08 вересня 2014 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ИТЛ-ГРУПП» про транспорті витрати №1 від 06 липня 2015 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «АЛЛТРАНС» про транспорті витрати №21 від 05 квітня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- довідка ТОВ «НПФ Транс-Консульт» про транспорті витрати вих. №б/н від 18 серпня 2016 року про транспорті витрати, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- довідка ТОВ «ИТЛ-ГРУПП» про транспорті витрати вих.№1 від 29 серпня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ИТЛ-ГРУПП» про транспорті витрати №1 від 06 жовтня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ТК САН» про транспорті витрати вих.№05-10/16 від 06 жовтня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ТК САН» про транспорті витрати вих.№1 від 06 липня 2015 року відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати вих. №1206-с від 20 жовтня 2016 року відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ТрансКонсульт» про транспорті витрати вих. №б/н від 30 вересня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати вих. №1207-с від 20 жовтня 2016 року відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «ТК САН» про транспорті витрати вих.№05-10/16-1 від 05 жовтня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати від 06 жовтня 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати від 06 жовтня 2016 року відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати від 08 листопада 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати вих.№1298-с від 08 листопада 2016 року, відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

- калькуляція ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» про транспорті витрати вих.№1299-с від 08 листопада 2016 року відповідно до якої у вартість міжнародних перевезень вантажу експедиторські послуги не включались;

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих норм у їх системному зв'язку з наведеними первинними документами, суд зазначає, що митне законодавство не передбачає конкретного способу, в який вартість перевезення товару до митного кордону України повинна бути виділена з ціни окремим рядком в акті надання транспортних послуг, а тільки вказує, що така вартість повинна бути документально підтверджена та піддаватися обчисленню.

Позивачем до суду надано калькуляції та довідки про транспорті витрати та вартість міжнародних перевезень вантажу.

Під час судового розгляду встановлено, що в кожному окремому випадку, під час митного оформлення товарів імпортованих позивачем в Україну, митному органу було надано документальне підтвердження вартості перевезення товару.

Аналізуючи зазначені вище документи, суд приходить до висновку про те, що в документах про транспорті витрати надані до митного оформленні відсутні витрати на експедиторські послуги (винагорода) експедитора (перевізника) за перевезення товару до території України.

Суд зауважує, що у зазначених документах не виокремлено вартості транспортно-експедиційних послуг, які надавалися позивачеві до митного кордону України.

Суд вважає, що аналіз документів, наданих позивачем, дає можливість в обраний позивачем спосіб ідентифікувати та виділити витрати на транспортування імпортованого товару після ввезення на митну територію України, з загальної суми витрат на транспортування до митного кордону України, що в свою чергу не суперечить загальновизнаним принципам бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення: №000717141, №, № є протиправними та таким що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно визнати податкові повідомлення-рішення: №000717141, №, № протиправними та скасувати їх.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 143, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форми Р від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товар, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (020 вид) на 229,97 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 115,00 грн.;

- форми Р від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем додатко вий імпортний збір (022 вид) на 196,50 грн., застосовано штрафні санкції в сумі 98,26 грн.;

- форми Р від 07 червня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ (028 вид) на 16 454,86 грн., застосовано штрафні са нкції в сумі 8 227,46 грн.

Присудити на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 26 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов