Справа № 822/924/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/924/18
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" до Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хмельницької області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати дії головного державного виконавця Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області протиправними, та скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП № 47426207 від 07.02.2018 року.

19.03.18 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем ОСОБА_3 України "Про Державну кримінально - виконавчу службу України", "Про виконавче провадження".

Зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови ВП № 47426207 від 07.02.2018 року головним державним виконавцем Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках підприємства, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - державному підприємству "Підприємство Ізяславської виправної колонії № 31", у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі загальній сумі 955 371,21 грн.

Вказує, що відповідач, вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться, або будуть знаходитись на рахунках боржника провів їх упереджено та не об'єктивно, що призвело до порушення прав та інтересів державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)". Оскаржувану постанову вважає такою, що винесена відповідачем з порушенням встановленого нормами чинного законодавства порядку здійснення виконавчого провадження, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та надали суду пояснення за змістом даного адміністративного позову, в яких зазначили, що відповідно до частини 5 статті 26 ОСОБА_3 України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", звернення стягнення на майно (до якого належать і кошти позивача) органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів охорони здоровя не допускається, тому позов необхідно задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови від 07.02.2018 року ВП № 47426207 про арешт коштів боржника, головним державним виконавцем Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, при примусовому виконанні вимог про сплату боргу (недоїмки) управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі, об'єднаної державної податкової інспекції та наказів Господарського суду Хмельницької області про стягнення заборгованості та судового збору, встановлено, що боржник - державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" рішення суду добровільно не виконує, борг не сплачує, і керуючись статтею 56 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх наявних рахунках та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Державному підприємству "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)", вул. Гагаріна, 4, м. Ізяслав, , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 955 371,21 гривень.

Вважаючи дії державного виконавця щодо прийняття даної постанови протиправними, позивач звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_3 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_3, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_3, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_3 підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 10 ОСОБА_3 № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим ОСОБА_3.

Частиною 1 статті 13 ОСОБА_3 № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим ОСОБА_3 та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частин 1 - 2 статті 48 ОСОБА_3 № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 ОСОБА_3 України "Про теплопостачання", статті 15-1 ОСОБА_3 України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до ОСОБА_3 України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частинами 1 - 5 ст. 52 ОСОБА_3 №1404-VIII передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим ОСОБА_3. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим ОСОБА_3, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно частин 1 - 4 статті 56 ОСОБА_3 № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до частини 1 статті 13 ОСОБА_3 України № 2713-IV від 23.06.2005 року "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" (далі - Закон №2713-IV), підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених.

Статтею 24 ОСОБА_3 № 2713-IV встановлено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим ОСОБА_3, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ. Установи виконання покарань та слідчі ізолятори, де відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України та ОСОБА_3 України "Про попереднє ув'язнення" засуджені та особи, узяті під варту, залучаються до суспільно корисної праці, спрямовують доходи, отримані від діяльності цих установ та слідчих ізоляторів, на фінансування їх діяльності.

Відповідно до частин 1, 5 статті 26 ОСОБА_3 №2713-IV, майно Державної кримінально-виконавчої служби України перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань. Звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з врахуванням обмежень щодо звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, визначених статтею 26 ОСОБА_3 України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", суд приходить до висновку, що постанова про арешт коштів боржника ВП № 47426207 від 07.02.2018 року підлягає скасуванню.

Разом із тим, суд вважає, що головний державний виконавець Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області при примусовому виконанні виконавчих документів, діяв відповідно до вимог ОСОБА_3 № 1404-VIII, тому у суду відсутні підстави для визнання його дій протиправними.

Відповідно до статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" (вул. Гагаріна, 4,м. Ізяслав, Хмельницька область, 30300, ) до Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хмельницької області (вул. Подільська, 1, Ізяслав, Хмельницька область, 30300, ) про визнання дій протиправними, та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хмельницької області про арешт коштів боржника - державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" від 07.02.2018 року ВП № 47426207.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" 1762 грн., (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_4