Справа № 822/1237/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1237/18
УХВАЛА

28 березня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до сільськогосподарського кооперативу "Україна" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського кооперативу "Україна" про стягнення заборгованості в сумі 9912 грн. 94 коп.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлюється ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У позовній заяві позивач просить звільнити від сплати судового збору, оскільки кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч.2 ст.73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені законом.

На підтвердження відсутності коштів у Пенсійного фонду позивачем не надано жодного доказу, а тому суд вважає, що клопотання позивача необхідно залишити без задоволення з підстав, викладених нижче.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Суддя встановив, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ Креуз проти Польщі (http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/980_030) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Таким чином, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, з метою дисциплінування суб'єктів владних повноважень у відносинах із судами та унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, а також враховуючи наявність зобов'язань державних органів, зокрема, сплати судового збору, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Суддя встановив, що предметом позову є стягнення суми заборгованості в розмірі 9912 грн. 94 коп., отже сума судового збору складає 1762 грн.

До позовної заяви позивачем доказів сплати судового збору не надано.

Зважаючи на викладене, позивачеві необхідно надати суду належні докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, відповідно вимог Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 3 вказаної статті довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як видно з матеріалів справи, повноваження представника підтверджені копією довіреності, виданої за підписом начальника головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1.

Проте, копія довіреності не оформлена належним чином, оскільки не завірена особистим підписом начальника головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1.

Копія довіреності засвідчена особою, якій вона видана не є належним доказом на підтвердження повноважень представника позивача на подання адміністративного позову від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Також, відповідно до ч.5 ст. 94 КАС України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оглядом позовної заяви та доданих до неї документів суддя встановив, що копії доказів додані до позовної заяви не засвідчені відповідно вимог ст. 94 КАС України.

Крім того, позивачем в позовній заяві вказано, що відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року №821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому реорганізовано шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.03.2018 року № управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому знаходиться в стані припинення, а тому позивачу необхідно обґрунтувати підстави звернення до суду саме: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а не управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням того, що позивачем не виконано вимог ст. 160 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати строк позивачу для усунення недоліків шляхом: подання доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" та належним чином оформленої довіреності, а саме: завіреної особистим підписом начальника головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1, а також подати докази додані до позовної заяви, засвідчені відповідно до вимог КАС України відповідно до кількості учасників справи та обгрунтування звернення до суду саме: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а не управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від сплати судового збору, залишити без задоволення.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.П. Шевчук