Справа № 822/3101/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3101/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

27 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Пятковського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 02 лютого 2018 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи положення частини 3 статті 194 КАС України, де вказано, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що в обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 770,13 грн по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 38-23 від 03.08.2016, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.

ОСОБА_3 подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій зазначив, що загальна сума податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб складає 770,13 грн. Зазначена декларація прийнята відповідачем.

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 770,13 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що податкову вимогу форми "Ф" № 38-23 від 03.08.2016 позивач не надіслав за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача та доказів наявності податкового боргу не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 87.11. статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно квитанції № 0.0.387281689.1 від 19.05.2015 позивачем сплачено 770,13 грн. Ні в апеляційній скарзі, ні під час судового засідання представник позивача не надав доказів несплати позивачем даного податку.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення з боржника платника податку податкового боргу виникає після його узгодження та надсилання з дотримання вимог ПК України податкової вимоги.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

За змістом пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

У відповідності до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно даних, зазначених у поданій позивачем податковій декларації, податкова адреса (місцем проживання) платника податку вул. Шкільна 10, с. Чухелі, Волочиський район, Хмельницька обл.

Всупереч наведеного, податкова вимога направлена позивачу в с. Рябіївка Волочиського району.

У зв'язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки податкову вимогу форми "Ф" № 38-23 від 03.08.2016 р. позивач не надіслав за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, доказів наявності податкового боргу не надав, відтак, підстави для стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 770,13 грн відсутні.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 березня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Драчук Т. О.