Справа № 311/2897/17(2-а/311/63/2017)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" березня 2018 р. м. Дніпро справа № 311/2897/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 р. (суддя Сидоренко Ю.В., м. Василівка, прийнято в порядку скороченого провадження)

у справі № 311/2897/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту";

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу неоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік в розмірі 5360 грн.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що на теперішній час є діючою та підлягає застосуванню редакція ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої "щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком". Змін у Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо розміру щорічної допомоги до 05 травня на теперішній час не внесено, а постанова Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223, яка обмежує розмір допомоги до 1200 грн., є лише підзаконним нормативним актом.

За конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування та виплати позивачу як учаснику бойових дій щорічної разової допомоги до 5 травня у 2017 році застосуванню відповідачем підлягало та суд мав керуватися положенням ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року не встановлює іншого розміру щорічної допомоги до 05 травня, окрім, як передбаченого ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Положеннями Бюджетного кодексу було надано право Кабінету Міністрів України визначати порядок здійснення вказаних виплат та їх розмір. Проте, цей нормативний акт, з врахуванням положень ст. 22 Конституції України, не встановлював можливості зменшення урядом розміру разової грошової допомоги до 05 травня.

Зниження встановленого Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Великода проти України" від 03.06.2014 року та рішення у справі "Ейрі проти Ірландії" від 9 жовтня 1979 року щодо зменшення соціальних виплат, було б законним, але лише шляхом внесення змін щодо розміру допомоги до 05 травня в Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частин 2 та 3 ст.2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Законодавець в даному випадку прямо вказав на недійсність нормативних актів органів державної влади, яким є і Кабінету Міністрів України, що обмежують права і пільги осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Відповідач надіслав суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу позивач без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Позивач надіслав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому просить суд задовольнити його апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії MB № 041013, що видане 24.06.2015 року Головним управлінням МВС України в Запорізькій області.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як учасник бойових дій з 06.07.2017 року та має право на пільги, що встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідач здійснив виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік у розмірі 1200 грн.

30.10.2017 року позивач з вернувся до відповідача із заявою про доплату позивачу невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік як учаснику бойових дій в сумі 5360 грн.

Листом від 02.11.2017 року № 01-09/3899 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій у 2017 році в сумі 1200 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позову, оскільки:

- із набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року № 79-VIІ Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритетності тієї норми, яка прийнята пізніше.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набрав чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набранням чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у такому розмірі: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200 гривень.

Зазначені положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року № 223 є також чинними.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

При постановленні рішення по суті апеляційної скарги суд апеляційної інстанції враховує принцип дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

З огляду на те, що разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік нараховано та виплачено позивачу у розмірі 1200 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 р. "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 р. у справі № 311/2897/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко