Справа № 821/3767/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 березня 2018 року

Київ

справа №821/3767/15-а

адміністративне провадження №К/9901/42141/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М.І., під час розгляду заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 вересня 2016 року у справі за їхнім позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - Управління МВС) про скасування наказів про звільнення, зобов'язання поновити на роботі,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Управління МВС про скасування наказів відповідача в частині їх звільнення та про поновлення на посаді.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 22 січня 2016 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 5 квітня 2016 року скасував постанову суду першої інстанції та ухвалив нову - про задоволення позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в повному обсязі.

За наслідками касаційного перегляду зазначених вище рішень судів попередніх інстанцій Вищий адміністративний суд України постановив ухвалу від 7 вересня 2016 року (№К/800/11884/16), якою скасував постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2016 року та залишив в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7 вересня 2016 року, заявники подали до Верховного Суду України заяву про її перегляд з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Ухвалою від 9 березня 2017 року Верховний Суд України відмовив позивачам у допуску цієї справи.

20 березня 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якій заявники, з покликанням на норми статей 346, 361, 362 КАС у новій редакції просять скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 7 вересня 2016 року та залишити в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року. Водночас заявники подали клопотання, за яким просять передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до статті 346 КАС.

Своє звернення автори цієї заяви обґрунтовують тим, що при розгляді аналогічних спорів Верховний Суд по-іншому, й на переконання заявників правильно, застосовує норми матеріального права у подібних правовідносинах, відновлюючи порушені права незаконно звільнених осіб. На підтвердження такого правозастосування заявники додали ухвалу Верховного Суду від 24 січня 2018 року №К/9901/1135/18, постановлену у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

З огляду на форму та зміст звернення заявників, а також на дату його подання, суддя-доповідач Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при прийнятті цього рішення виходить з такого.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017року №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС у редакції Закону №2147-VIIІ учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підстави для передачі справи на розгляд, зокрема, Великої Палати Верховного Суду встановлено у частинах третій-шостій статті 346 КАС у його новій редакції.

З тексту заяви висновується, що заявники просять переглянути судове рішення касаційного суду, постановлене за наслідками касаційного перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанції по суті спору, з підстав, як вони вважають, неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Утім, нова редакція КАС не встановлює підстав перегляду рішення суду касаційної інстанції, як того просять ОСОБА_2 та ОСОБА_3, аналогічних тим, що їх передбачав цей Кодекс в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом №2147-VІІІ, як і не визначає судової інстанції, якій підсудні звернення такого змісту.

Підстав передавати справу за цим зверненням на розгляд Великої Палати Верховного Суду також немає, позаяк такий механізм може застосовуватися під час розгляду справи у касаційному порядку за правилами КАС у новій редакції. Судячи зі змісту заяви, касаційний розгляд у цій справі вже відбувся (за правилами КАС у редакції, що діяли до набрання чинності Законом №2147-VІІІ) й підстав для повторного розгляду справи у суді касаційної інстанції процесуальний закон не передбачає.

Відповідно до статті 330 КАС, до суду касаційної інстанції подається у письмовій формі саме касаційна скарга, яка повинна містити відомості (інформацію), необхідну і достатню для перегляду рішень судів попередніх інстанцій і прийняття рішення щодо правильності застосування норм матеріального правова чи порушення норм процесуального права.

Заява, яку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду касаційної інстанції, за формою та змістом не є касаційною скаргою, нормативні вимоги для якої встановлені у статті 330 КАС. Зваживши, поряд з тим, на заявлені в ній вимоги та їхнє обґрунтування у порівнянні з положеннями статті 328 КАС суд має переконливі підстави вважати, що ця заява не підпадає під поняття касаційної скарги та не містить підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається у випадку, якщо у ній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неприйнятною і такою, що підлягає поверненню її авторам.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 вересня 2016 року у справі за їхнім позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - Управління МВС) про скасування наказів про звільнення, зобов'язання поновити на роботі повернути скаржникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Смокович