Справа № 808/236/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року (о 17 год. 15 хв.)Справа № 808/236/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 71630, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, 4А, офіс 2, )

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі Енергодарське обєднане УПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахуванні позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 19 липня 2017 року з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що йому призначена та виплачується пенсія за віком з урахуванням того, що він є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи 2 категорії. Вказує, що 19.12.2017 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач листом №670/Ч-1 від 02.01.2018 відмовив в здійсненні такого перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача щодо не проведення такого перерахунку та виплати протиправними, а тому просить позов задовольнити повністю.

09.02.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (№ 4270), у якому, зокрема, пояснює, що положення ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються виключно під час обчислення розміру пенсії в порядку, встановленому ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і це прямо передбачено статтею. При цьому, на думку представника відповідача, з аналізу правової норми, передбаченої ч.2 ст.56 вказаного Закону, вбачається, що пільги при обчисленні стажу роботи реалізуються особою лише при призначенні пенсії і не застосовуються для подальшого її перерахунку у звязку із зміною цього стажу, перерахунку пенсії в наведеній статті Закону не передбачено. Також повідомив, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148, норму ч.2 ст.56 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пояснив, що розрахунок та підвищення до пенсії позивача за понаднормовий стаж проведено на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, підстав для встановлення доплати до пенсії за понаднормовий стаж більше 20 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожен рік, відсутні, а отже положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню не підлягають. Звертає увагу суду також на необґрунтованість і безпідставність вимог щодо перерахунку пенсії з 19 липня 2017 року. На підставі вищевикладеного, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Крім того, представником відповідача надіслано до суду уточнений відзив (вх. №62376 від 23.02.2018), у якому в обґрунтування заперечень додатково послався на те, що вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії є безпідставними, оскільки позивач не надав до Пенсійного фонду заяви про обчислення пенсії за ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» його пенсія обчислена на загальних підставах за ч.1 ст.27 вказаного Закону. Зазначає, що оскільки позивачу пенсію призначено за ч. 1, а не ч. 2 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у позивача відсутнє право на застосування ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із заявою (вх. № 3822 від 06.02.2018) про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2), що підтверджено посвідченням серії А №211737с (дублікат), та перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком, призначеної як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році зі зниженням пенсійного віку, і обчисленої згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як свідчить зміст розпорядження відповідача №117213 від 09.02.2018 загальний стаж позивача становить 46 років 5 міс. 12 днів, загальний стаж після 2004 року 13 роки 1 міс. 1 день, страховий стаж з 01.07.2000 - 16 років 7 міс. 1 день.

19 грудня 2017 року позивач звернувся до Енергодарського обєднаного УПФУ в Запорізькій області щодо перерахунку пенсії з моменту призначення відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років.

Листом №670/Ч-1 від 02.01.2018 Енергодарське об'єднане УПФУ в Запорізької області відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та розрахована відповідно до статей 27, 28 вказаного Закону. Крім того, зазначив, що позивачу проводиться доплата згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для встановлення доплати до пенсії за понаднормативний стаж понад 20 років страхового стажу, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік відсутні. В даному випадку положення п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню не підлягають.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахуванні позивачу пенсії протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 року, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 55 цього Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку. Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.

Порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим вказаною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07.07.2015 у справі №21-727а15 та від 20.09.2016 у справі справа №21-1255а16, а також в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №560/675/17 (К/9901/684/17).

Наявними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 віднесений до 2 категорії ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, перебуває на обліку у Енергодарському об'єднаному УПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із зниженням пенсійного віку згідно із ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991.

Разом із цим, позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, а саме: Законом №796-ХІІ, що, зокрема, підтверджується його заявою.

Щодо посилань представника відповідача на зміни у законодавстві, суд зазначає, що зміни у частині 2 ст. 56 Закону №796-XII не звузили права пенсіонерів, які раніше не подавали таку заяву, а лише підтвердили вже існуючу умову для перерахунку, а саме бажання пенсіонера про проведення такого перерахунку, про що вже було зазначено у частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Будь-яких обмежень щодо подання такої заяви, або позбавлення права пенсіонера на подачу такої заяву, як що вона не була подана до зазначених змін у ст.56 Закону №796-XII у вище наведених нормах не встановлено. Тому відмова відповідача є протиправною та такою, що прийнята з формальних підстав, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Разом з цим, суд вважає за необхідне щодо визначення дати, з якої слід проводити перерахунок пенсії відмітити наступне.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Як встановлено ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що за перерахунком пенсії позивач звернувся 19 грудня 2017 року. Отже, перерахунок пенсії позивачу слід проводити з 01 січня 2018 року.

Ураховуючи вищевикладене, судом лишаються без задоволення позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду провести перерахунок пенсії, починаючи з 19 липня 2017 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх двій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає, що відсутні підстави задоволення позову в цій частині, у зв'язку з наступним.

В матеріалах справи містяться документи про понесенні позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано копію договору про надання правової допомоги №653 від 03.01.2018; розрахунок витрат на правову допомогу (складання адміністративного позову 1 500 грн.), копію квитанцій від 15.01.2018.

Згідно з ч.1-3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Перелік послуг які були надані адвокатом це лише складання адміністративного позову, проте як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов було підписано та направлено до суду безпосередньо позивачем, а не його представником, що не підтверджує співмірність витрат на оплату послуг адвоката, як того вимагає ч.5 ст.134 КАС України.

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо негайного виконання суд зауважує, що відповідно до ч.1 п.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за місяць.

В даному випадку суд не присуджує виплату пенсії, а вирішує питання про право позивача на отримання іншого розміру пенсії, тому відмовляє у цій частині позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 71630, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, 4А, офіс 2, ) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області щодо відмови в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2018 року з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.295, 297 КАС України.

Суддя І.В. Батрак