Справа № 554/5325/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 р., м. Харків Справа № 554/5325/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.01.2018 (суддя Савченко А.Г., 36002, м. Полтава, вул. Навроцького, 5, повний текст складено 25.01.18) по справі № 554/5325/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Волошина Олега Юрійовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава із адміністративним позовом до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Волошина О. Ю., третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, просив суд визнати незаконною і скасувати постанову АР № 469173 від 30 червня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 червня 2017 року він рухався на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Харківське шосе в м. Полтаві та був зупинений інспектором Волошиним О. Ю., який повідомив йому, що він скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки рухався з незакріпленим в установленому місці номерним знаком та без полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 25.01.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову серії АР № 469173 від 30 червня 2017 року винесену інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Волошиним О. Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., закривши провадження у справі.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що вказаний транспортний засіб ним придбаний та зареєстрований того ж дня в установленному законом порядку, до підтвержено відповідним свідоцтвом. 30 червня 2017 року він оформив поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Проте, перебуваючи у піднесеному настрої, полісу при собі не мав, оскільки залишив його в офісі страхової компанії. Про вказані обставини він повідомив інспектора.

Позивач зазначає, що керував транспортним з незакріпленим в установленому порядку, номерним знаком, так як автомобіль він придбав в цей день та оскільки він не являється фахівцем щодо обладнання та ремонту автомобілів направлявся до станції технічного обслуговування для їх встановлення.

Проте не зважаючи на вказані обставини та його пояснення інспектором винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 469173 від 30 червня 2017 року , а також визнання її протиправною та скасування є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Спірним по справі є правомірність зазначеної постанови у зв'язку з оспорюванням позивачем факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Пунктом 2.9. «в» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина шоста статті 121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 визначає, що уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), часинами першою, другою, третьою,п`ятою і шостою статті 121, статтями 125,126, частинами першою,другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статі 140 КУпАП.

Окрім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року, справа № 750/8192/16-а та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 року, К/800/36352/16 визначено, що винесення постанови поліцейським на місці вчинення правопорушення без складання протоколу є правомірним.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення,а винесено саме постанову.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право без складення відповідного протоколу виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

А відтак посилання позивача на неправомірність в діях інспектора патрульної поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Колегія суддів уважно дослідивши відео з нагрудної камери поліцейського, яке знаходяться в матеріалах справи на якому чітко видно автомобіль позивача без номерного знака, дійшла висновку, що дії інспектора є цілком обгрунтованими, оскільки державний номерний знак позивача дійсно закріплений не в установленому для цього місці.

Тому, колегія суддів не знаходить порушень в діях інспектора, винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення здійснювалось згідно норм законодавства.

До доводів позовної заяви ОСОБА_1, щодо ненадання інспектором поліції можливості звернутися за правовою допомогою, колегія суддів ставиться критично, оскільки з вказаного відеозапису вбачається, що права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, були йому роз'яснені інспектором, та позивачем не було заявлено жодного клопотання, в тому числі про виклик адвоката або фахівця в галузі права.

За приписами п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пп.1 п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Як встановлено частиною 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач на вимогу інспектора надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказав, що даний поліс у нього наявний, але він його залишив в офісі страхової компанії ПрАТ "СК Український страховий стандарт".

Між тим, за вищенаведеними приписами ПДР та КУпАП водій повинен мати такий поліс при собі.

При цьому, слід відмітити, що оскільки позивач був зупинений працівниками поліції у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення, про що йому було повідомлено, пред'явлення такого полісу у розумінні п.2.4 ПДР було його обов'язком.

Стосовно посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015, слід зазначити наступне.

Колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення. Позаяк, розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених ч.6 ст. 121; ч. 1 ст. 126 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу 2 ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції №1395 виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП також передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, зважаючи на виключення обов`язку відповідача в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ч.6 ст. 121; ч. 1 ст. 126 КУпАП та незастосування судом першої інстанції статті 258 КУпАП в редакції Закону України № 596-VII, чинній на момент вчинення порушення позивачем, висновки суду першої щодо непоширеності дії статті 258 КУпАП на правопорушення, передбачені ч.6 ст. 121; ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відтак, неправомірності складення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, закріплених у статті 268 КУпАП є хибними.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2018 року по справі № 554/5325/17, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 311, 245, 246, 250, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.01.2018 по справі № 554/5325/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Волошина Олега Юрійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Калитка В.А. Калиновський