Справа № 813/2519/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/12555/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року, головуючий суддя - Кухар Н.А., ухвалена о 16:07 у м. Львові, повний текст якої складено - 11.12.2017 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія електромагнітних інновацій» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач - ТзОВ «Лабораторія електромагнітних інновацій» (далі - ТзОВ «ЛЕМІ») звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року; скасувати податкове повідомлення - рішення № від 19.04.2017 року ГУ ДФС у Львівській області; зобов»язати ГУ ДФС у Львівській області відновити задекларовані показники по декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року та повернути на розрахунковий рахунок в банку ТОВ «Лемі» суму ПДВ в розмірі 83 333, 34 грн., зняту з заявленого товариством бюджетного відшкодування за лютий 2017 року по взаєморозрахунках із ТзОВ «Технопроект».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що у акті перевірки від 18.04.2017 року за №6/13-01-12-02/36026840 відповідачем не було вказано про відсутність належних первинних документів або наявність недоліків первинних документів, які були складені в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Техпротект плюс», а відтак не доведено порушень податкового законодавства позивача. Зазначало, що відповідач лише на підставі отриманої інформації від інших ДФС та податкової міліції фактично визнав правочин між ТзОВ «ЛЕМІ» та ТОВ «Техпротект плюс» таким, що укладений без мети реального настання правових наслідків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 19.04.2017 року ГУ ДФС у Львівській області; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ГУ ДФС у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що представлені ТзОВ «ЛЕМІ» до перевірки податкові накладні не підтверджують факт придбання товарів (робіт, послуг), не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту господарської операції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, вважає оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену постанову суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням державної фіскальної служби у Львівської області (далі - відповідач) проведено камеральну перевірку ТзОВ «ЛЕМІ» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року. За результатами перевірки складено акт від 18.04.2017 року за №6/13-01-12-02/36026840.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено: підтвердження бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2017 року в розмірі 19 718, 66 грн., порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту за січень 2017 року ТзОВ «ЛЕМІ» у розмірі 83 333, 34 грн., що спричинило до завищення від»ємного значення різниці між сумою податкових зобов»язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 19 декларації) за лютий 2017 року в розмірі 83 333, 34 грн.; завищення заявленої до бюджетного відшкодування суми ПДВ на рахунок платника в банку (рядок 20.2.1 декларації) за звітні (податкові) періоди за лютий 2017 року в розмірі 83 333, 34 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «В1»: від 19.04.2017 року №, яким позивачу завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8 333,34 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 20 833, 34 грн.

Не погодившись з діями податкового органу щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року та податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2017 року № було подано адміністративний позов до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом фактично було перевірено порядок визначення складу податкових зобов»язань та повнота їх нарахування, а це, відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, є предметом документальної перевірки, а не камеральної.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов»язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності поданні платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Тобто, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

З матеріалів справи видно, що в ході перевірки податковим органом встановлено, що згідно розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток №3) ТОВ «ЛЕМІ» до бюджетного відшкодування за лютий 2017 року включено суми ПДВ по операціях з постачання послуг з розробки рухомого повітряного комплексу для магнітометрії земних шарів, розробки та дослідження структури матеріалів для виготовлення геофізичних електродів від ТОВ «Техпроект плюс» () згідно податкових накладних № 327 та № 328від 12.12.2016 на загальну суму ПДВ 83 333, 34 грн. В ході камерального аналізу встановлено, що ТОВ «Техпроект плюс» придбало такі товари, засоби для миття, комп»ютерну техніку, спортивний одяг (взуття), паливо, побутову техніку та реалізовує товари (роботи, послуги): вугілля, труби, засоби гігієни, побутову хімію, телефони, послуг з розробки рухомого повітряного комплексу для магнітометрії земних шарів, розробки та дослідження структури матеріалів для виготовлення геофізичних електродів. Виходячи із вищенаведеного на підприємстві ТОВ «Техпроект плюс» відбувається обрив ланцюга по придбаних товарах та перетворення (пере сорт) реалізованого товару, що свідчить про порушення податкового законодавства та формування схемного податкового кредиту.

За результатами камеральної перевірки відповідачем встановлено нереальність здійснення господарської операції у зв»язку з відсутністю технічних умов для надання послуг та відсутністю кваліфікованих трудових ресурсів.

Відтак, податковим органом фактично було перевірено порядок визначення складу податкових зобов»язань та повнота їх нарахування, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної перевірки, а не камеральної.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №813/2519/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин

Повний текст постанови складено 29.03.2018 року.