Справа № 569/12048/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" березня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від "19" січня 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Ковальовим І.М. в м.Рівне, відомості про час ухвалення судового рішення та дату складання повного тексту рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату різниці в пенсії за минулий час , -

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату різниці в пенсії за минулий час звернувся ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач розмір заявлених позовних вимог збільшив, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок його пенсії, втрати від інфляції та 3% річних, як пенсіонеру МВС України за період з 01 січня 2016 року до 01 січня 2018 року станом на 10 січня 2018 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.01.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату різниці в пенсії за минулий час - задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, як пенсіонеру МВС України з 01 червня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також вирішити питання щодо судових витрат. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ОСОБА_2 має право з 01.01.2016 року на перерахунок пенсії з врахуванням грошового забезпечення, установленого для поліцейських згідно із постановою КМУ від 11.11.2015 року № 988. А у зв'язку із недотриманням строків відповідно до Порядку № 45 щодо направлення довідки про складові грошового забезпечення позивача із запізненням, вважає, що має право на відшкодування втрат від інфляції та 3% річних за період з 01.01.2016 року до 01.12.2017 року станом на 10.11.2017 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в порядку ст.308 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 є пенсіонером МВС, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні суду першої інстанції посвідченням НОМЕР_1 виданим 01 січня 2003 року управлінням МВС України в Рівненській області.

ОСОБА_2, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01 січня 2013 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як звільненому в запас підполковнику, працівнику органів ВС.

Перебуваючи на пенсії, відповідно до постанови КМУ №1294 від 07 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» в зв'язку із змінами грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу МВС України, Управлінням МВС України в Рівненській області позивачу видано довідку № 5/497 від 27 березня 2008 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. Згідно даної довідки пенсію позивачу перераховано, яку він отримує в даний час.

Оскільки з 01 січня 2016 року грошове забезпечення поліцейських є значно більшим, ніж грошове забезпечення з якого виплачується пенсія позивачу, так як постановою КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 таке грошове забезпечення збільшено та відповідно до ч.3 ст.63 Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" позивач здобув право на перерахунок пенсії із урахуванням видів грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Як вбачається із довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ОСОБА_2, відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови КМУ від 15 листопада 2015 року № 988, наказу МВС від 06 квітня 2016 року № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року за посадою ст.оперуповноважений в о.в.с. відділення УБОЗ становить всього 7292,56 грн.

13 травня 2017 року дана довідка була скерована головою ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області на ім'я ГУПФ України в Рівненській області за № 5/85.

12 червня 2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з проханням провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року та скерувати суму нарахованих коштів на його персональну картку.

Як вбачається з відповіді заступника начальника ГУПФ України в Рівненській області від 26 червня 2017 року № Ш-353/02.4-15 на звернення позивача, «За для забезпечення проведення перерахунку та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) на умовах статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, Пенсійним фондом України сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій, та направлено до Міністерства соціальної політики України. Перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджет України."

Суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог у частині перерахунку пенсії та необгрунтованість щодо відшкодування втрат інфляції та 3% річних.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Щодо права позивача на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній до внесення змін Законом №900-VIII), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено структуру та розміри грошового забезпечення поліцейських. При цьому, передбачені Постановою розміри грошового забезпечення для поліцейських є більшими у порівнянні із розмірами грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ, виходячи із яких їм призначалась (перераховувалась) пенсія.

Згідно п.2 ч.1 Закону № 900-VIII статтю 63 Закону № 2262-XII доповнено частиною третьою, відповідно до якої перерахунок пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення, або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до абзацу 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Правильність висновків суду першої інстанції в частині права позивача на перерахунок пенсії підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні у зразковій справі № 820/6514/17.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Враховуючи, що право на перерахунок пенсії позивач набув з 01.01.2016, проте, станом на час розгляду даної справи доказів здійснення такого перерахунку пенсійним органом не надано, право позивача на перерахунок пенсії є порушеним та підлягає відновленню. Відсутність фінансування за умови, що особа набула право на отримання пенсії у підвищеному розмірі, не може бути підставою для нездійснення перерахунку пенсії та її виплати.

Проблеми надання бюджетних коштів Головному управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог.

Посилання відповідача на відсутність видатків з Державного бюджету, як на причину невиконання покладеного на нього обов'язку по проведенню перерахунку та виплати пенсії є необґрунтованими, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії»).

Щодо суми заборгованості з виплати пенсії позивачеві, колегія суддів зазначає, що право позивача на перерахунок пенсії було встановлено на підставі судового рішення, проте вказані суми не були нараховані та виплачені через відсутність бюджетних асигнувань (а.с. 10-зворот).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 2 ст.2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Статтею 3 цього Закону № 606-XIV передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що примусове стягнення визначених судовим рішенням сум перебуває у сфері дії закону України «Про виконавче провадження», отже питання щодо їх стягнення не може вирішуватися шляхом звернення до суду з новим позовом, позаяк судовий орган вже визначився щодо розміру та порядку виплати цих коштів.

Щодо відшкодування втрат інфляції та 3% річних за період з 01.01.2016 по 01.01.2018 року станом на 10.01.2018 року, колегія суддів зазначає насутпне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року було прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що компенсація можлива лише в тому разі, коли пенсія нарахована, але не виплачена.

Отже, неотриманні з вини пенсійного органу суми пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у разі проведених нарахувань. Проте, таких нарахувань відповідачем у спірному періоді не проводилось, що не заперечується позивачем, а отже вимога щодо компенсації втрат інфляції та 3% річних не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вказане, судове рішення слід змінити в частині дати, з якої слід проводити перерахунок пенсії, вказавши датою такого перерахунку 01.01.2016 року.

Щодо вирішення питання про повернення судових витрат.

Згідно п.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір в сумі 960,00 грн., сплачений за подання апеляційної скарги, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від "19" січня 2018 р. змінити в частині дати, з якої слід здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_2, вказавши датою такого перерахунку 01.01.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 960,00 (дев'ятсот шістдесят грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "27" березня 2018 р.