Справа № 444/1765/17
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1765/17
Провадження № 2-а/444/10/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2879/20900/17 від 17.07.2017 року,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2879/20900/17 від 17.07.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що даною постановою притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 гривень. Постанову винесену на підставі протоколу про порушення митних правил від 26.06.2017 року.

Вказує, що у цьому протоколі та оскаржуваній постанові зазначається, що 17.01.2017 року о 15 год. 16 хв. через МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ним ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI 100» VIN-НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит» та станом на 26.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Також зазначається, що станом на 26.06.2017 року, документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених сг. 460 Митного кодексу України ним подано не було.

Стверджує, що 21.01.2017 року о 02 год. 25 хв. на автодорозі Львів -Рава-Руська М-09, 30 км 300 м, не впоравшись з керуванням з'їхав з дороги та перекинувся, автомобіль отримав механічні пошкодження. 23.01.2017 року ним було направлено повідомлення в.о. начальнику Львівської митниці ДФС Сафолову Є.Г. про неможливість вивезення транспортного засобу марки «AUDI 100», номер НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк через пошкодження автомобіля. Також до повідомлення було додано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 261567 від 21.01.2017 року.

Позивач зазначає, що 03.05.2017 року він отримав повідомлення прибути 17.05.2017 року у митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС для надання пояснень та участі у складенні протоколу. У нього були відібрані пояснення в яких він зазначив те ж саме, що і в повідомленні від 23.01.2017 року. До участі у складанні протоколу його не допустили, тому протокол ним не підписаний.

А тому просить скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 17 липня 2017 року в справі про порушення митних правил №2879/20900/17.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву в якому зазначено, що на момент складання протоколу про порушення митних правил, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було.

Вказують, що ні під час розгляду оскаржуваної постанови, ні до суду як додаток до позовної заяви документи, які б підтверджували знаходження транспортного засобу на СТО та проведення його ремонту позивачем не надавались.

Звертають увагу на те, що з моменту ДТП, тобто з 21.01.2017 року в період по 26.06.2017 року позивачем не вчинено жодних дій, спрямованих на завершення митного режиму «транзит», зокрема, автомобіль за межі митної території України без жодних поважних причин вивезений не був. Будь-яких підтверджуючих документів щодо дії обставин аварії або непереборної сили тривалістю до 26.06.2017 року у відповідності до вимог ст. 460 МК України гр. ОСОБА_1 не надав ні суду, ні митниці.

А тому вважають, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просять суд, керуючись нормами Митного кодексу України та ст. 159, 160, 162 КАС України, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав відзив на позовну заяву, позивач вважає, що справу можна розглядати без його участі, а суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши думку позивача, вивчивши відзив, заперечення відповідача на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

З копії постанови в справі про порушення митних правил № 2879/20900/17 від 17.07.2017 року, винесеної в. о. заступника начальника Львівської митниці ДФС- начальником управління протидії митним правопорушенням Скромним Ярославом Ігоровичем вбачається, що під час перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 17.01.2017 року о 15 год. 16 хв. через МАПП «Рава-Руська», Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «АUDI 100» VIN- НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит», без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 Митного кодексу України.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» за ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 26.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень України.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Отже, пропуск ввезеного 17.01.2017 року вищевказаного транспортного засобу на митну територію України, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 не заперечується факт ввезення автомобіля марки «АUDI 100» VIN- НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща) в режимі транзит.

По даному факту державним інспектором митниці 26.06.2017 року складено протокол про порушення митних правил № 2879/20900/17 за ч. 3 ст. 470 МК України.

В даному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 17.07.2017 року з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, 2 поверх, Львівська митниця ДФС.

ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується листом- викликом (а. с. 15).

Як вбачається з оскаржуваної постанови розгляд справи про порушення митних правил 17.07.2017 року проводився у присутності позивача ОСОБА_1

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що ним 23.01.2017 року було направлено повідомлення в.о. начальнику Львівської митниці ДФС Сафолову Є.Г. про неможливість вивезення транспортного засобу марки «AUDI 100», номер НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк через пошкодження автомобіля. Також до повідомлення було додано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 261567 від 21.01.2017 року.

З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 02.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. в дохід держави та судовий збір в розмірі 320,00 грн., а саме за те, що він 21.01.2017 року о 01 год. 00 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська, М-09 30 км+ 300 м керував транспортним засобом АUDI 100, державний номерний знак НОМЕР_2, не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням та скоїв з'їзд з дорони та перекинувся, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 Б, 12.1 Правил дорожнього руху

Позивач зазначає, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль перебував на ремонті.

З даного приводу слід зазначити, що розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів "документальне підтвердження" та "факт аварії чи дії обставин непереборної сили", а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Проте, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

На підтвердження ремонту транспортного засобу позивач не подав жодного документу.

Крім того, слід зазначити, що згідно розділу VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2012 року № 657, аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно- правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Тобто, є усі підстави вважати, що ремонт транспортного засобу не відноситься до аварії та обставин непереборної сили.

Згідно норм п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

Нормами ст. ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у орган доходів та зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Ремонт транспортного засобу не може завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування).

Правовими нормами, щодо відносин по ремонту транспортних засобів є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг. Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги і технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем).

Відповідно до п. 3 розділ 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до п. 7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Відповідно до п. 8 розділ 7 Правил виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо пов'язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов'язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ; довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470, внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Отже, в разі недотримання строку транзитного переміщення внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку транзиту на час дії цих обставин, що підтверджується відповідними документами, зупиняється.

Пунктом 3 Порядку встановлено порядок документального підтвердження аварії або дії обставин непереборної сили. Ним визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Натомість, підтверджуючих документів у відповідності до вимог ст. 460 МК України щодо тривалості дії обставин непереборної сили (перебування ТЗ на ремонті внаслідок аварії, перебування на лікуванні, проведення слідчих дій, вилучення автомобіля як речового доказу тощо), що позбавляли позивача можливості завершити митний режим транзиту автомобіля в строки встановлені МК України шляхом вивезення або декларування до іншого митного режиму, гр. ОСОБА_1 ні митному органу, ні суду не надано.

Варто звернути увагу, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення факт ДПТ мав місце 04.12.2016 року.

Позивачем не надано жодних документів на підтвердження того чого транспортний засіб не був доставлений до органу доходів і зборів.

Наведена позивачем причина порушення терміну доставки транспортного засобу до митного органу не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Так, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. Разом з тим, вищевказаним Порядком передбачено документальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили - часткового чи повного пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку.

Пункт 3 розділу VIII Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний засіб, який ввезений позивачем на територію України, є товаром, транспортним засобом, і на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно вимог ч. 6 ст. 379 МК України, яка чітко передбачає, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Дана норма так само відносить транспорті засоби особистого користування (тимчасове ввезення яких громадянами власне і врегульоване ст. 380 МК України, до якої відсилає вказана норма) до товарів, проте визначає особливості встановлення строків їх тимчасового ввезення.

Статтею 380 МК України передбачено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_6. не надала ні суду, ні митниці.

Більше того, позивачем в судовому засіданні пояснено, що транспортний засіб марки «AUDI 100» VIN-НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 досі не вивезений за межі території України після ДТП, що мала місце 21.01.2017 року, тобто протягом більше ніж 1 року часу від дати дорожньо-транспортної пригоди та від дати ввезення такого на територію України в режимі транзит. Немає і відомостей про те, що автомобіль ремонтувався.

Тобто, слід звернути увагу на те, що з моменту ДТП - 21.01.2017 року в період по 26.06.2017 року позивачем не вчинено жодних дій, спрямованих на завершення митного режиму «транзит», зокрема, автомобіль за межі митної території України без жодних поважних причин вивезений не був.

Не відповідає дійсним обставинам справи твердження гр. ОСОБА_1 про, те що 17.05.2017 року у нього були відібрані пояснення, але до участі у складанні протоколу його не допустили, тому такий ним не підписаний, оскільки з поданої відповідачем доповідної записки державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС Піддубюка Т. В. від 26.06.2017 року на ім'я в.о. начальника митниці Черкунова В.І., вбачається, що державним інспектором ВМО № 1 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Піддубюком Т.В., яким було складено протокол про ПМП № 2879/20900/17 від 26.06.2017 року стосовно позивача, вказано про те, що громадянин ОСОБА_1, який листом Львівської митниці ДФС від 03.05.2017 року №1168/10/13-70-74/29 запрошувався до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо невивезення транспортного засобу та участі у складенні протоколу про порушення митних правил в митний орган не з'явився. Дана обставина відображена також і в оскаржуваній постанові митниці.

Пояснення у позивача працівником митного органу не відбиралось внаслідок його неявки до митного органу, про що свідчить і незаповнена графа «Пояснення відібрав» в обумовленому бланку.

Тобто, протокол про ПМП № 2879/20900/17 був складений 26.06.2017 року у відсутності позивача через його неявку, з подальшим надісланням примірника у відповідності до ст. 494 МК України на адресу гр. ОСОБА_1 На розгляд справи позивач також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про його дату та місце.

Подана позивачем виписка із медичної карти хворого, яка видана Жовківською ЦРЛ свідчить тільки про те, що ОСОБА_1 перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі з 24.01.2017 року по 02.02.2017 року, відомостей що в подальшому в нього були перешкоди для вивезення транспортного засобу за межі України суду не надані.

Згідно ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Суд, розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 перевіряє законність, правомірність винесення оскаржуваної постанови як в частині накладення адміністративного стягнення так і вцілому.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів жодних належних доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 МК України або малозначимості вчинення такого порушення, ним жодним чином не обгрунтовано неправомірність накладення адміністративного стягнення, натомість, відповідачем повністю спростовано голослівні твердження позивача належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи та які взято до уваги судом, а тому, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2879/20900/17 від 17.07.2017 року- відмовити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Р. Й. Зеліско