Справа № 805/1380/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 р. Справа№805/1380/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про:

- скасування рішення №1588 про відмову в призначенні пенсії від 10.01.2018 року;

- зобов'язання розглянути повторно заяву про призначення пенсії з 26.12.2017 року відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зарахувати до пільгового стажу період роботи на підприємстві Шахта "Комуніст" з 20.04.1988 року по 16.05.1991 рік,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, на обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було здійснено звернення до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки наявний пільговий стаж понад десять років за списком робіт і професій, затвердженим Постановою КМУ №202 та №461. За наслідком розгляду заяви пенсійним фондом прийнято спірне рішення про відмову в призначені пенсії, оскільки підприємство, яке надало довідки на підтвердження пільгового стажу, не змінило місцезнаходження на підконтрольній українській владі території та перевірити надані довідки не має можливості. Вважає, що відповідач таким чином порушує його право на отримання пенсії на пільгових умовах.

20.03.2018 відповідачем направлено відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.03.2018 року, де зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню, оскільки ВП «Шахтоуправління ім. 17 партз'їзду» ДП «Шахтарськантрацит» (яке є правонаступником шахти «Комуніст») не здійснено перереєстрацію підприємства на підконтрольну українській владі територію та цей факт унеможливлює здійснення перевірки наданих позивачем довідок. Посилання позивача на записи в трудовій книжці не можуть бути прийняті до уваги, з тих підстав, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Але в інструкції, на підставі якої заповнюються трудові книжки, не встановлено вимог для зазначення кількості спусків під землю, а також перебування на лікарняному, у страйку та безкоштовній відпустці, та інших відомостей, догани, які б могли вплинути на визначення часу перебування на пільгових умовах. Тобто, законодавством прямо встановлено порядок підтвердження відповідних актів певними засобами. З огляду на вищевказане Селидовське об'єднане УПФУ Донецької області вважає, що не порушило прав позивача та діяло в межах наданих йому законами та нормативними актами повноважень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), громадянин України, перебуває на обліку Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Селидовське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 26.12.2017 року №4703 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.01.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років.(а.с.11)

Згідно рішення, до пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві Шахта "Комуніст" з 20.04.1988 року по 16.05.1991 рік, тому що підприємство не здійснило реєстраційні дії щодо зміни свого місцезнаходження на території, підконтрольній українській владі та перевірити достовірність довідки не має можливості. ( а.с. 11 зворот)

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі-Закон № 1788), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Питання подання документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюються Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці немає відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано:

період роботи, що зараховується до спеціального стажу;

професія або посада; характер виконуваної роботи;

підрозділ, пункт, найменування або номер списку, до якого включається цей період роботи;

первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.

Із метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, Міністерством праці та соціальної політики України розроблено Порядок застосування Списків № 1 і № 2, затверджений наказом від 18.11.2005 № 383.

Згідно із статтею 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року №21-183а13 та від 10 березня 2015 року №21-51а15.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу роботи спірного періоду є неможливість здійснення перевірки достовірності довідок через те що підприємство не здійснило перереєстрацію на підконтрольну територію українській владі.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Зазначена правова позиція викладено в Постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 року справа № 235/4894/17.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, період роботи позивача на підприємстві Шахта "Комуніст" з 20.04.1988 року по 16.05.1991 рік підтверджено:

- записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 10.09.1984 року про: від 20.04.1988 року прийняття учнем підземного гірника 1 розряду; 03.05.1988 року направлений на курси підземного гірника; 05.06.1988 переведений підземним гірником 1 розряду; 06.06.1988 року переведений підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем на шахті;01.11.1988 року переведений підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем на шахті;16.05.1991 року звільнено за власним бажанням;

- довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 26.12.2017 року №120 відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на шахті «Комуніст». За період з 20.04.1988 року по 02.05.1988 року виконував підземні роботи з повним робочим днем на шахті на професією підземного учня гірник 1 розряду; за період з 03.05.1988 року по 02.06.1988 виконував роботи з оплатою праці з розрахунку 100% тарифної ставки підземного гірника за професією підземного гірника 1 розряду; за період з 03.06.1988 року по 05.06.988 року виконував підземні роботи з повним робочим днем в шахті за професією підземного гірника 1 розряду; за період з 06.06.1988 року по 31.10.1988 року виконував підземні роботи з повним робочим днем на шахті за професією підземний гірник 2 розряду; за період з 01.11.1988 року по 16.05.1991 року виконував підземні роботи з повним робочим днем на шахті за професією підземний гірник 3 розряду; 16.05.1991 року звільнено за власним бажанням. Підстави надання довідки були: особова архівна картка Т-2, кадрові накази, табель спуску в шахту, розрахункові відомості;

- історичною довідкою про те, що 17.02.1981 року шахта «Комуніст» комбінату «Шахтерскантрацит» перейменована на шахту «Комуніст» п/о «Октябрьуголь» Ордена Октябрької Революції; 01.03.1989 року Ордена Октябрької Революції шахта «Комуніст» п/о «Октябрьуголь» перейменована на шахту «Комуніст» п/о «Шахтерськуголь»; 16.07.1990 року Ордена Октябрької Революції шахта «Комуніст» п/о «Шахтерськуголь» перейменована на шахту «Комуніст» п/о «Октябрьуголь».

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв'язку з знаходженням підприємств на території, непідконтрольній Українській владі та не перереєстрації його на території підконтрольній українській владі.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно не розглянуто питання щодо зарахування до пільгового стажу період роботи позивача на підприємстві Шахта "Комуніст" з 20.04.1988 року по 16.05.1991 рік.

Однак, враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого спірного рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог яке полягає у скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Згідно з частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності до чого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 470 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (, вул. Героїв Праці, 6, м. Селидове, Донецька область, 85400) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області №1588 від 10.01.2018 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву про призначення пенсії з 26.12.2017 року №4703 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту його підписання суддею.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.03.2018 року.

Суддя Христофоров А.Б.