Справа № 826/7116/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2018 року № 826/7116/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

-визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» І.І. Костенка щодо визнання нікчемним Договору відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

-зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» І.І. Костенка надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами по Договору відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та по Договору №45D-652183 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 11 січня 2016 року 41 770 (сорок одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

Суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відтак, рішення прийняте з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши обставини справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

09.03.2016 між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3, як вкладником було укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» №45D-662239, за умовами якого банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому вклад, на вкладний (депозитний) рахунок №4/2630.5.154087.009, в подальшому «вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч) грн.00 коп. на термін з 09.03.2016 по 08.04.2016. Кошти прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок.

Згідно п.4.2 зазначеного Договору вкладник має право передати свої повноваження на розпорядження вкладом і процентами по ньому іншій особі на підставі довіреності, оформленої в іншому порядку, згідно з чинним законодавством України.

28.03.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як новим вкладником був укладений Договір відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно».

Згідно умов Договору відступлення прав вимоги, вкладник передає, а новий вкладник одержує право вимоги виконання юридичною особою за законодавством України - Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «КБ Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-а, , МФО 300670), надалі - боржник, зобов'язань, що випливають з Договору №45D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 09.03.2016. Примірник Договору скріплений підписами обох сторін.

Згідно акту прийому-передачі документів ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_1 прийняла заяву від 09.03.2016 про прийняття коштів в сумі 100 000, 00 грн. на вклад у банку, договір 45D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 09.03.2016, укладений між вкладником і боржником. Меморіальний валютний ордер від 09.03.2016 про надходження коштів від вкладника в сумі 100 000 грн.

09.04.2016 ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 уклали Додатковий договір №1 до Договору №4545D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно», яким внесли зміни в редакцію преамбули договору в частині визначення сторін договору, зокрема:

- однією зі сторін договору, а саме вкладником, став позивач;

- змінено редакцію пункту 1.1 договору: Банк приймає грошові кошти вкладника в подальшому "вклад", на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 в подальшому «вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 100 000 грн. на термін з 01.04.2016 по 08.04.2016. Кошти прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок. Примірник договору скріплений підписами сторін та печаткою банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на два роки з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно.

Однак, наказом ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 02.06.2016 №189 «Про зняття тимчасового обмеження здійснення виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладів в ПАТ «КБ «Хрещатик» знято тимчасове обмеження здійснення виплат коштів з рахунків вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» та внести рахунки вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, згідно Додатку №1 до постанови ПАТ «КБ «Хрещатик» від 02.06.2016 №189 ОСОБА_1 є вкладником, яка має право на відшкодування коштів за вкладами за Рахунок Фонду. Відповідно до вимог Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012 №14.

У зв'язку з цим, 11.07.2016 позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку ПАТ «КБ «Хрещатик» І.І. Костенко із заявою про включення останньої в реєстр вкладників, яким здійснюється виплата за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 29.07.2016 №6929 в якому її повідомили, що під процедури перевірки правочинів підпали вклади, щодо яких укладалися договори відступлення прав (вимог), тому на рахунки сторін таких договорів встановлені тимчасові обмеження.

23.08.2016 було проведено засідання комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами. За результатами якої було вирішено відмовити ОСОБА_1 у включенні до реєстру вкладників, у зв'язку з тим, що умови договорів банківського вкладу не передбачали права на дострокове повернення вкладу, а внаслідок укладення договору уступки права вимоги вкладники, які відступили право вимоги на вклад та «нові вкладники» отримали фінансові привілеї від банку на перевагу над іншими вкладниками (кредиторами банку), в порушення умов статті 663 Цивільного кодексу України, що оформлено витягом із протоколу засідання комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами №16.

Про порушення свого права позивач дізналася з відповіді Фонду гарантування вкладів від 27.12.2016 у зв'язку з чим звернувся за захистом порушеного права до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Спеціальним Законом, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.

Пунктами 3 та 4 статті 1 Закону № 4452 передбачено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, враховуючи вищенаведену норму, позивач є вкладником, що має відповідні кошти на банківському рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув права вкладника на підставі договору уступки права вимоги.

Відповідач визнав вказаний договір нікчемним на підставі рішення Комісії від 23.08.2016 №16 з підстав, передбачених з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема: правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно із положеннями статтей 37,38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій, повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку, тощо.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, зокрема, в разі, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, в разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, тощо.

За таких обставин, відповідач стверджував, що діяв у межах спірних правовідносин та у повній відповідності до приписів чинного законодавства.

Оцінивши вказані обґрунтування суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

З вказаного вбачається, що нові вкладники користуються тим ж правами й умовами, що й первісні вкладники, а відтак закон не наділяє їх привілеями чи перевагами над іншими кредиторами.

Крім того, перелік підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, визначено ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку

Аналізуючи зазначені підстави, суд зазначає, що договір уступки права вимоги є окремим правочином, а не діями банку, спрямованими на надання переваг (пільг) окремим кредиторам, а тому не можуть свідчити про нікчемність даного правочину.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є лише правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, яке викладене у постанові від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - нікчемними є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Окрім того, суд звертає увагу, що рішення Комісії від 23.08.2016 №16 не є правовим актом індивідуальної дії, а відтак не створює для позивача ніяких прав та обов'язків, не породжує будь-яких правових наслідків.

Отже, обставини щодо наявності визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

У відповідності до п. 6 Розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19,77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Окружний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо визнання нікчемним Договору відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» І.І. Костенка надати додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок коштів за вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та по Договору №45D-652183 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 11 січня 2016 року 41 770 (сорок одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 00 коп.;

Присудити на користь ОСОБА_1 (02095, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» у сумі 1280 (тисячу двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур