Справа № 807/81/18
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 року м. Ужгород№ 807/81/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань -ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представник відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Міжгірського міського споживчого товариства до Міжгірської селищної ради про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Міжгірське міське споживче товариство звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міжгірської селищної ради згідно якої просило суд: Визнати дії відповідача - Міжгірської селищної ради щодо відмови в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства - протиправними; рішення Міжгірської селищної ради "Про довивчення та розгляд заяви на наступну сесію" від 26 жовтня 2017 року за № 280, - визнати протиправним та скасувати та зобов'язати Міжгірську селищну раду надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства, а саме: Ресторан "Карпати" та склади громадського харчування - 0,265га по вул. Шевченка, 78; Магазин "Продтовари № 2" - 0,0554га по вул. Коцюбинського, 35;Універмаг "Верховина" - 0,10460га по вул. Шевченка, 79; Кафе "Гриль-бар" - 0,0447га по вул. Ольбрахта, 2; Кафе "Молочарня"/Вікторія/ - 0,108га по вул. Ольбрахта, 1; Магазин "Продтовари № 4" - 0,072га по вул. Хустській, 13.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи представником позивача було подано заяву про зміну предмету позову та згідно якої, позивач просив суд розглядати дану позовну заяву в остаточній редакції, а саме: Визнати протиправною бездіяльність Міжгірської селищної ради щодо не розгляду питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства. Зобов'язати Міжгірську селищну раду надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства, а саме: Ресторан "Карпати" та склади громадського харчування - 0,265га по вул. Шевченка, 78; Універмаг "Верховина" - 0,10460га по вул. Шевченка, 79; Кафе "Гриль-бар" - 0,0447га по вул. Ольбрахта, 2; Кафе "Молочарня"/Вікторія/ - 0,108га по вул. Ольбрахта, 1; Магазин "Продтовари № 4" - 0,072га по вул. Хустській, 13.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01 серпня 2017 року останній звернувся до відповідача з метою отримати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства. Рішенням Міжгірської селищної ради "Про довивчення та розгляд заяви на наступну сесію" від 26 жовтня 2017 року за № 280, заяву позивача відхилено до розгляду справи в Господарському суді Закарпатської області. Підставами такого рішення відповідач навів існування господарського позову про скасування державних актів на право постійного користування серії ІІ-ЗК № 002125 від 01.09.1997р.та рішення 31 сесії 6 скликання Міжгірської селищної ради за №412 від 17.07.2014 року, "Про розгляд подання прокурора Міжгірського району", яким селищна рада скасувала дозвіл на розробку проекту землеустрою наданого позивачу рішенням 22 сесії 6 скликання Міжгірської селищної ради за № 255 від 25.12.2012 року.

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його законні права та свободи, а тому звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з врахуванням заяви про зміну предмету позову.

Відповідач будучи належним чином повідомленим судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи, явку уповноваженого представника не забезпечив, відзиву на позов з письмовими доказами на обґрунтування своєї правової позиції не подавав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, 01 серпня 2017 року Міжгірське споживче товариство звернулося до Міжгірської селищної ради з метою отримання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства (а.с. 9).

Рішенням Міжгірської селищної ради "Про довивчення та розгляд заяви на наступну сесію" від 26 жовтня 2017 року за № 280, заяву позивача відхилено до розгляду справи в Господарському суді Закарпатської області (а.с. 10).

Підставами такого рішення відповідач навів існування господарського позову про скасування державних актів на право постійного користування серії ІІ-ЗК № 002125 від 01.09.1997р.та рішення 31 сесії 6 скликання Міжгірської селищної ради за №412 від 17.07.2014 року, "Про розгляд подання прокурора Міжгірського району", яким селищна рада скасувала дозвіл на розробку проекту землеустрою наданого позивачу рішенням 22 сесії 6 скликання Міжгірської селищної ради за № 255 від 25.12.2012 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні » встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до вимог пп.9 п.б ч.1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо організації і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, згідно рішення Міжгірської селищної ради від 16 грудня 2002 року "Про виділення, передачу у приватну власність та користування земельних ділянок" припинено право постійного користування земельними ділянками Міжгірської райспоживспілки за її згодою та передано такі земельні ділянки у постійне користування Міжгірського міського споживчого товариства (а.с. 14).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України чітко передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи представником позивача суду було надано копії свідоцтв про право власності на об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства, а саме: Ресторан "Карпати" та склади громадського харчування - 0,265га по вул. Шевченка, 78; Універмаг "Верховина" - 0,10460га по вул. Шевченка, 79; Кафе "Гриль-бар" - 0,0447га по вул. Ольбрахта, 2; Кафе "Молочарня"/Вікторія/ - 0,108га по вул. Ольбрахта, 1; Магазин "Продтовари № 4" - 0,072га по вул. Хустській, 13 (а.с 47-52).

Враховуючи, що позивач являється добросовісним набувачем, а відповідно і власником вищезазначених будівель та споруд, а тому відповідно набув право власності на земельні ділянки на яких ці будівлі розміщені.

Таким чином, суд в даному випадку приходить до переконливого висновку, що позивач, як власник нерухомого майна розташованого на спірних земельних ділянках, мав всі підстави для оформлення необхідної технічної документації щодо впорядкування правового режиму власності на земельні ділянки розташовані під його будівлями.

Отже, відповідач, Міжгірська селищна рада, як власник та розпорядник земельними ділянками на яких розташовані об'єкти нерухомого майна Міжгірського МСТ не мав правових та законних підстав відмовити у передачі таких земельних ділянок чи надати такі у власність чи користування іншим особам, оскільки в такому разі було б допущено порушення ст.ст. 120, 141 ЗК України, ст.377 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Такої підстави для відмови у видачі дозволу, як завершення розгляду судової справи, законом не передбачено.

Крім цього, суд також відхиляє державні акти, на які посилається відповідач і такі не мають значення для надання такого дозволу.

Правомірність користування спірними земельними ділянками позивачем на підставі рішення селищної ради про припинення права користування земельними ділянками Райспоживспілки та передачі в користування Міському споживчому товариству без скасування самих актів на право постійного користування виданих Райспоживспілці, підтверджується і рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.12.2016р., по справі № 907/535/16, яке набуло законної сили 13.02.2017року (а.с 17-22).

Так, на аркуші 9 рішення, суд зазначив, що позивач (Міжгірське МСТ) із придбанням об'єктів нерухомості на земельних ділянках, які належать Райспоживспілці на праві постійного користування, як новий власник нерухомого майна набув також права на земельну ділянку, але при цьому оформлення цього права здійснюється за відповідним рішенням компетентного органу і має підтверджуватись відповідним документом. І набуття такого права не ставиться в залежність від наявних у райспоживспілки державних актів на право постійного користування, і їх наявність не обмежує прав Міжгірського МСТ на оформлення відповідної документації на земельні ділянки, що знаходяться під належними йому об'єктами нерухомості та для їх обслуговування.

Таким чином, рішення Міжгірської селищної ради "Про довивчення та розгляд заяви на наступну сесію" від 26 жовтня 2017 року за № 280, є таким що порушує права та законні інтереси позивача та по суті є відмовою у наданні такого дозволу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 159 КАС України чітко передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, а також неподання субєктом владних повноважень Міжгірською селищною радою відзиву на даний адміністративний позов, незабезпечення явки уповноваженого представника в судове засідання та не зазначення причин поважності неподання письмового відзиву на даний позов, суд кваліфікує такі дії відповідача як фактичне визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 ОСОБА_3 Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на норми вищевикладеної статі КАС України та враховуючи правову позицію Верховного Суду України, а також фактичне визнання позову відповідачем, суд приходить до переконливого висновку, що з метою захисту порушеного права та виключення подальших протиправних рішень, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо Міжгірського міського споживчого товариства слід зобов'язати Міжгірську селищну раду надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 цієї статті).

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст.77 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для вчинення дій, оскаржуваних позивачем щодо не розгляду питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі наведеного та керуючись статтями 5,6,9,77,78,90,134,139,205,243-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Міжгірського міського споживчого товариства до Міжгірської селищної ради про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міжгірської селищної ради щодо не розгляду питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства.

Зобов'язати Міжгірську селищну раду надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на яких розміщені об'єкти торгівлі Міжгірського міського споживчого товариства, а саме:

Ресторан "Карпати" та склади громадського харчування - 0,265га по вул. Шевченка, 78; Універмаг "Верховина" - 0,10460га по вул. Шевченка, 79; Кафе "Гриль-бар" - 0,0447га по вул. Ольбрахта, 2; Кафе "Молочарня"/Вікторія/ - 0,108га по вул. Ольбрахта, 1; Магазин "Продтовари № 4" - 0,072га по вул. Хустській, 13.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяОСОБА_4