Справа № 826/6334/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2018 року № 826/6334/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 01.12.2015 № , -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1, позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.03.2017, просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.12.2015 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 адміністративну справу №826/6334/16 прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що суми готівкових коштів за 1, 2 і 3 вересня 2015 року були оприбутковані ним своєчасно та у повному обсязі, шляхом проведення обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат та на підставі фіскальних звітних чеків - у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому, та обставина, що на момент вчинення відповідних записів та підклеювання Z-звітів реєстратора розрахункових операцій за відповідні дати до книги обліку розрахункових документів, така книга ОРО не була зареєстрована в контролюючому органі не свідчить про порушення позивачем порядку оприбуткування готівки.

У судовому засіданні 13.11.2017 позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги повністю, а представник відповідача заперечував проти позову з підстав та мотивів, що наведені у тексті його письмових заперечень.

Свої заперечення відповідач мотивував тим, що в ході проведення фактичної перевірки магазину позивача встановлений факт несвоєчасної оприбуткованої готівки на загальну суму 13 698,30 грн. в результаті оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій за 1, 2 і 3 вересня 2015 року у книзі обліку розрахункових операцій, яка була розпочата та зареєстрована 04.09.2015. За наведених обставин відповідач вважає висновки акта фактичної перевірки обґрунтованими та прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення від 01.12.2015 № - законним.

Суд, в судовому засіданні 13.11.2017, на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії, ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши поданісторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено фактичну перевірку господарської одиниці (магазину) ФОП ОСОБА_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, результати якої оформлені актом від 23.11.2015 № 0101/26-52-21/НОМЕР_2.

За результатами вказаної перевірки встановлено факт неоприбуткування позивачем готівки в день її надходження за період з 01.09.2015 по 03.09.2015 в загальній сумі 13 698,30 грн., а саме:

- готівкову виручку за 01.09.2015 згідно фіскального звітного чеку (Z-звіту) реєстратора розрахункових операцій № 1286 (роздрукований 01.09.2015) в сумі 5 168,90 грн. обліковано в книзі обліку розрахункових операцій № р/04 лише 04.09.2015;

- готівкову виручку за 02.09.2015 згідно фіскального звітного чеку (Z-звіту) реєстратора розрахункових операцій № 1287 (роздрукований 02.09.2015) в сумі 3 704,90 грн. обліковано в книзі обліку розрахункових операцій № р/04 лише 04.09.2015;

- готівкову виручку за 03.09.2015 згідно фіскального звітного чеку (Z-звіту) реєстратора розрахункових операцій № 1288 (роздрукований 03.09.2015) в сумі 4 824,50 грн. обліковано в книзі обліку розрахункових операцій № р/04 лише 04.09.2015.

При цьому, за висновками перевіряючих, у суб'єкта господарської діяльності була книга обліку розрахункових операцій №р/03, яка розпочата 01.03.2015 (Z-звіт реєстратора розрахункових операцій № 1098) та закінчена 31.08.2015 (останній Z-звіт реєстратора розрахункових операцій № 1285). Наступна книга обліку розрахункових операцій № р/04 була зареєстрована в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві та розпочата 04.09.2015.

За наведених обставин, контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637.

На підставі викладеного, та відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла податкове повідомлення-рішення від 01.12.2015 №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 68 491,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження, в порядку визначеному ст. 56 Податкового кодексу України, рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 05.02.2016 №754/С/26-15-10-08-16 та Державної фіскальної служби України від 08.04.2016 №3589/С/99-99-10-01-02-15 скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 01.12.2015 № - без змін.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 9 ст. 3 вказаного Закону визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Також, положеннями Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 №1057, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.10.012 за № 1744/22056, встановлений механізм передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби для суб'єктів господарювання, що використовують РРО. Зокрема, п. 1.5 цього Порядку передбачено, що суб'єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють КСЕФ, та/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам'яті РРО або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Приписи наведених норм передбачають особливості роботи реєстраторів розрахункових операцій, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день з подальшим наданням електронних копій фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам'яті РРО до контролюючого органу.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (далі - Положення №637).

Відповідно до пункту 2.2 Положення №637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

У силу пункту 2.6 вищезазначеного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п. 7.8 Положення № 637 визначено, що під час перевірок з'ясовується наявність у підприємства касової книги, а також відповідність її оформлення вимогам законодавства України. Крім того, перевіряється правильність ведення касової книги, оформлення в ній касових операцій із приймання та видачі готівкових коштів (у тому числі за строками), відповідність зазначених у ній сум прийнятої до каси або виданої з неї готівки даним прибуткових і видаткових касових ордерів, якість і своєчасність записів касира згідно із зазначеними в касовій книзі касовими документами, наявність підпису бухгалтера, який перевірив записи в касовій книзі за кількістю отриманих ним касових ордерів, правильність підрахунку в касовій книзі фактичних залишків готівки в касі на кінець дня тощо.

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами-громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З контексту наведених вище норм права вбачається, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, друкувати на реєстраторі розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності вимог п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР та п. 2.6 Положення №637 до нього за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції, згідно з вимогами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Верховного суду України від 13.03.2014 у справі № 21-5а14, від 14.06.2016 у справі №0870/11140/12 та в ухвалі від 30.04.2015 у справі № 21-911а15.

Також, у своїх постановах від 11.12.2012 у справі №21-400а12 та від 26.02.2013 у справі №21-7а13 Верховний Суд України дійшов до висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в книгу обліку розрахункових операцій в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти.

При цьому, за змістом ст. 2 Закону № 265/95-ВР, п. 1.2 Положення №637, книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Зі змісту акта перевірки вбачаєтсья, що під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів за 1, 2 і 3 вересня 2015 року, всього у розмірі 13 698,30 грн., а саме: Z-звіти №1286 від 01.09.2015, №1287 від 02.09.2015 і №1288 від 03.09.2015 були вклеєні до книги обліку розрахункових операцій № р/04, яка була зареєстрована у податковій інспекції лише 04.09.2015. У зв'язку з цим контролюючий орган дійшов до висновку про те, що облік зазначених готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків не здійснено в належним чином зареєстрованій книги обліку розрахункових операцій. При цьому, порушення позивачем порядку використання реєстратора розрахункових операцій перевіркою встановлено не було.

Як пояснив позивач у тексті свого позову, облік касових операцій здійснюється ним з використанням касової книги. За підсумками роботи кожного дня складається фіскальний звітний чек (Z-звіт), який в електронному вигляді передається до органу фіскальної служби згідно Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 № 1057. Вказані Z-звіти підприємець обліковує в книзі обліку розрахункових операцій, надходження коштів фіксується також в книзі обліку доходів і витрат.

Позивач також стверджує, що суми готівки отримані ним у період з 1 по 3 вересня 2015 року були включені ним до складу показників та відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року.

На підтвердження наведених обставин позивач надав суду копії наступних документів: фіскальних звітних чеків Z-звітів від №1286 від 01.09.2015 на суму 5 168,90 грн., №1287 від 02.09.2015 на суму 3 704,90 грн. і №1288 від 03.09.2015 на суму 4 824,50 грн.; титульної сторінки та аркушів касової книги за 01.09.12015, 02.09.2015 та 03.09.2015; тильної сторінки та аркушів книги обліку розрахункових операцій №р/04; титульної сторінки та аркушів книги обліку доходів і витрат; звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) за вересень 2015 року (від 12.10.2015); податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року (від 12.10.2015).

Дослідивши надані сторонами документи суд встановив, що роздруковані з реєстратора розрахункових операцій за підсумками 1, 2 і 3 вересня 2015 року фіскальні звітні чеки (Z-звіти) на загальну суму проведених готівкових операцій у розмірі 13 698,30 грн. дійсно були вклеєні позивачем до книги обліку розрахункових операцій №р/04, що була розпочата та зареєстрована в податковій інспекції 04.09.2015. Попередня книга обліку розрахункових операцій №р/03 була закінчена 31.08.2015.

Між тим, щодо даної обставини позивач у текстах акта перевірки (пп. 4.1 «Зауваження до акта перевірки п. 4 «Прикінцеві положення») та повторної скарги від 15.02.2016 на спірне податкове повідомлення-рішення, адресованої Державній фіскальній службі України пояснив, що облік ним готівки за 1, 2 і 3 вересня 2015 року у книзі обліку розрахункових операцій, зареєстрованій 04.09.2015, зумовлений тим, що контролюючий орган порушив встановлений 2-денний термін реєстрації такої книги.

Так, відповідно до п. 11 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, зареєстрованого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 №417, у разі відсутності підстав для відмови в реєстрації книги обліку розрахункових операцій посадова особа органу доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви проводить реєстрацію книги обліку розрахункових операцій шляхом внесення даних до інформаційної системи Міндоходів.

Всупереч встановленому строку реєстрації книги обліку розрахункових операцій ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві за результатами розгляду відповідної заяви позивача, поданої 21.08.2015, зареєструвала наступну книгу лише 04.09.2015. У зв'язку з цим позивач був змушений обліковувати в книзі обліку розрахункових операцій №р/04 надходження готівки на підставі фіскальних звітних чеків за 1, 2 і 3 вересня 2015 року.

Оскільки достовірність таких доводів позивача відповідачем в ході судового розгляду справи документально не спростовано, суд приходить до висновку, що готівка отримана позивачем в період з 01.09.2015 по 03.09.2015 була фактично оприбуткована ним, а несвоєчасність такого оприбуткування обумовлено порушенням з боку контролюючого органу строку реєстрації нової книги обліку розрахункових операцій, що не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду справи.

Беручи до уваги вищенаведені норми права та встановлені обставини у справі, враховуючи те, що наявними доказами у справі підтверджено оприбуткування готівкової виручки позивачем згідно із вказаними звітами, які внесені до книги обліку розрахункових операцій, що була зареєстрована пізніше не з вини позивача, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутній склад правопорушення, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 18.04.2016 №104 підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 під час звернення до суду з вказаними позовними вимогами сплачено судовий збір у загальному розмірі 684,92 грн. Відтак, суд вказує про присудження вказаних судових витрат у повному обсязі на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01.12.2015 №.

Присудити здійснені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) документально підтверджені судові витрати у розмірі 684,92 грн. (шістисот вісімдесяти чотирьох грн. 92 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, місцезнаходження: 02217, м. Київ, вул. Закревського, 41).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок