Справа № 806/3795/17
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м.Житомир

справа № 806/3795/17

категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Галайби І.Б.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером серія ЖТ №14053 від 22.12.2017);

представника відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю від 31.01.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

У грудні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу від 05.12.2017 №ЖИ219/06-01-012/0899.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.11.2017 відповідачем винесено припис №06-01-012/0899-0495, яким приписано не допускати порушень ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України. Проводити індексацію заробітної плати, не допускати порушень ст.21 Закону України "Про відпустку". Зобовязано проінформувати про виконання вимог припису в строк до 20.12.2017. Позивач виконав припис та провів нарахування індексації заробітної плати працівникам, про що 21.11.2017 повідомлено перевіряючого ОСОБА_4, проте всупереч цьому відповідачем 05.12.2017 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 32 000 грн, на підставі абз.4.ч.2 ст.265 КЗпП України. Позивач вважає постанову про накладення штрафу протиправною, оскільки не враховано положення ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якої передбачено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

25 січня 2018 відповідно до ухвали суду підготовче засідання у справі відкладено у зв"язку із задоволенням заяви позивача про відкладення розгляду справи.

16 лютого 2018 року згідно із протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.03.2018 на 16:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (вхідний №3935/18 від 21.02.2018) та наголошувала, що процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 (чинним на момент проведення перевірки).

Відповідно до положень Порядку №390, він встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці №81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Оскільки позивачем припис було виконано у строк, встановлений відповідачем, то відповідно до ч.11 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб"єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Щодо посилань відповідача на те, що під час перевірки керувався Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295), вважає безпідставним, оскільки документи складені відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 №390.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 25.12.2018 (вх.№1546/18) та письмових запереченнях на позовну заяву від 26.02.2018 (вх.№4414/18).

В обґрунтування вказує, що управління Держпраці у Житомирській області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05.12.2017 є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування. Відповідач посилається на положення ст. 295 Кодексу законів про працю України, якими передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами перевірки було виявлено порушення, щодо не проведення позивачем індексації заробітної плати працівникам з червня 2017 року по день перевірки, тому застосовано положення пункту 29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 яким визначено, що заходи до притягнення обєкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На спростування доводів позивача, щодо того, що акт перевірки та постанова про накладення штрафу складені у відповідності до положень Порядку проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 №390, а підстави для накладення штрафу передбачені п.29 Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, відповідач зазначає, що на момент перевірки також діяв Порядок проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 №390, який втратив чинність 29.12.2017, а оскільки форми бланків актів, приписів, протоколів відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 ще не було затверджено, інспекторами праці використані зразки форми актів, приписів та протоколів затверджених на момент виникнення спірних правовідносин.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3П.) ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку а Бердичівській об"єднаній Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, місцезнаходження: пров. Мічуріна, буд.15, м.Андрушівка, Житомирська область, 13400

Згідно з наказом управління Держпраці у Житомирській області №2177 від 16.11.2017 «Про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3П», призначено позапланову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства про працю з питань оплати праці, часу відпочинку та дотримання мінімальних гарантій в оплаті праці (а.с. 62).

На підставі наказу №2177 від 16.11.2017 та направлення на проведення перевірку від 16.11.2017 службовими особами управління Держпраці у Житомирській області у період з 17.11.2017 по 20.11.2017 здійснено захід державного нагляду (контролю) на предмет дотримання законодавства про працю та загальнообов"язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт перевірки №06-01-012/0899 від 20.11.2017 (далі - акт перевірки) (а.с. 8-14).

В акті перевірки зазначено, про порушення позивачем ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, відповідно до положень якої заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Так у січні 2017 року всім працівникам була встановлена заробітна плата у розмірі 3220 грн, до жовтня 2017 року вона не піднімалася та індексація не проводилася, а мала бути проведена з червня 2017 року по день перевірки. Як приклад зазначено, що продавцю ОСОБА_5 в січні 2017 року встановлено заробітну плату в розмірі - 3220 грн, за весь час підвищення заробітної плати не було, тому у зв"язку з цим, з червня 2017 року по жовтень 2017 року потрібно було провести нарахування індексації, чого зроблено не було. (а.с. 8-14).

20.11.2017 управлінням Держпраці у Житомирській області винесено припис №06-01-012/0899-0495, яким ФОП ОСОБА_3 приписано, зокрема, не допускати порушення ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), проводити індексацію заробітної плати та у строк до 20 грудня 2017 року повідомити відповідача про виконання вимог припису.

За підписом бухгалтера ОСОБА_6 на адресу відповідача направлено відповідь на припис №06-01-012/0899-0495 від 20.11.2017 про усунення порушень вказаних в акті та у приписі, яка отримана 21.11.2017 головним державним інспектором управління Держпраці в Житомирській області ОСОБА_4 (а.с.17).

05 грудня 2017 року управлінням Держпраці у Житомирській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЖИ219/06-01-012/0899, відповідно до якої за порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України та на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України на позивача вирішено накласти штраф у розмірі 32000 грн (а.с.19).

Позивач, не погоджуючись із постановою №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05 грудня 2017 року, звернувся до суду із адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Положеннями п.п.6 п.6 Положення №96 визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295).

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач посилається на положення ч.11. ст.7 Закону №877-V.

Так даною нормою передбачено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документу про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного (нагляду) контролю, фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб"єкта господарювання, його посадових осіб не застосовується.

Однак, відповідно до частин 4 та 5 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині 4 ст.2 Закону №877-V органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Отже частина 5 статті 2 Закону №877-V містить вичерпний перелік статей та їх частин, які управління Держпраці обов"язкового враховує під час своєї діяльності. Частина 11 статті 7 Закону №877-V, на яку посилається позивач, не включена до даного переліку.

Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Таким чином інспекційне відвідування є формою здійснення перевірки, як заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України Про відпустки); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Як встановлено під час судового розгляду справи, захід державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю позивачем проводився на підставі листа Андрушівського об"єднаного УПФУ в Житомирській області №2737/04 від 09.11.2017.

Між тим, Міністерством соціальної політики України видано Наказ №1338 від 18.08.2017 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2017 року за №1500/31368 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», яким затверджено форму акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю; форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; форму припису про усунення виявлених порушень та інше. Пунктом 4 якого передбачено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, тобто з 29.12.2017 року.

Під час судового розгляду справи з'ясовано, що відповідачем використано форми акту, припису, що складені під час заходу державного (нагляду) контролю ФОП ОСОБА_3П, які затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, оскільки на той момент не було затверджено нові форми бланків вказаних документів.

Відповідно до пунктів 19 - 24 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об"єкта відвідування або його уповноваженим представником. Припис є обов"язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об"єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Факт допущення порушень ч.6 ст.95 КЗпП України позивач у позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні не заперечували.

Суд зазначає, що п.29 Порядку №295 передбачено, що заходи до притягнення обєкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Положеннями ст.43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структуру заробітної плати визначено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до пунктів 2.2.7, 2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004р. №5, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати входять до складу фонду додаткової заробітної плати.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000, індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, які згідно зі статтею 19 цього ж Закону є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, суми індексації заробітної плати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою), тобто мінімальними гарантіями в оплаті праці, за порушення яких, навіть у разі виконання вимог припису, накладається штраф у відповідності до п.29 Порядку №295.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 3200 гривень.

Отже, враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05.12.2017 у сумі 32000 грн прийнята управлінням Держпраці у Житомирській області обґрунтовано, на підставі чинного законодавства України та у межах повноважень, отже є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач проти позову заперечив, доводи позивача спростував.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 32, 77, 90, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (пров.Мічуріна,15, м. Андрушівка, Житомирська область, 13400, ІПН НОМЕР_1) до управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка,18-а, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05.12.2017, - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 16 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст рішення складено 26 березня 2018 року.