Справа № 816/373/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/373/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. №268", та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 12.05.2017 №4/1085 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх представників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку його пенсії, як колишнього представника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Вказував, що відповідач листом від 14.09.2017 № 551/В-03 фактично відмовив у перерахунку його пенсії на підставі наданої довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області з посиланням на здійснення перерахунку пенсії після виділення коштів з Державного бюджету, хоча право на перерахування пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань.

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду від учасників справи не надходило.

Ухвалою від 05 березня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №820/6514/17.

Ухвалою суду від 27 березня 2018 року поновлено провадження у справі.

16.02.2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на не порушення прав позивача, оскільки із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку позивач не звертався. Рішення про відмову в проведенні перерахунку не приймалось, а відповідь позивачу надана згідно Закону України "Про звернення громадян". Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що перерахунок та виплата пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) проводиться на підставі коштів, які додатково виділяються з Державного бюджету України. Пенсійним фондом України сформовано та направлено до Міністерства соціальної політики України потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій вищевказаній категорії пенсіонерів. Відносно вимоги про перерахунок його пенсії без обмеження граничного розміру, то в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія останнього після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн) та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та на даний час є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що набрав чинності 29.12.2015, після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Пунктом 24 цього Порядку передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з приписами якого на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Як визначено в пункті 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

На виконання вищезазначеного Міністерством внутрішніх справ України листом від 22.03.2017 № 4019/02/22-2017, отриманий та зареєстрований в Пенсійному фонді України 28.03.2017 за № 1167/5, повідомлено про направлення до ПФУ в установленому порядку повідомлення про підстави перерахунку пенсій особам, що отримують пенсію у відповідності до Закону № 2262, з 01 січня 2016 року.

Одночасно цим же листом МВС України повідомив ПФУ про те, що 15.03.2017 за № 348/30216 у Міністерстві юстиції України зареєстровано наказ МВС від 17.02.2017 № 138 "Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що прирівнюються посадам поліцейських".

У цьому ж листі МВС України роз'яснено ПФУ, що повноваження з видачі довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, залишається за ліквідаційними комісіями ГУ МВС (УМВС) в областях та м. Києві, а також запропоновано надати уповноваженим особам списки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (міліції), пенсії яких підлягають перерахунку.

Пенсійним фондом України листом від 28.03.2017 № 9493/02-23 доручено начальникам головних управлінь ПФУ в областях та м. Києві підготувати на надати ліквідаційним комісіям списки осіб, які мають право на перерахунок пенсії. Водночас інформовано, що ПФУ сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій, та направлено до Міністерства соціальної політики. Перерахунок та виплату нарахованих пенсій доручено забезпечити після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Зазначений лист зареєстровано у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 29.03.2017 за № 2260/15/1.

Довідка ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 від 12.05.2017 №4/1085 була отримана відповідачем 16.05.2017 за вх. № 3305/06/1, але відповідний перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено не було.

12.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок його пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області у зв'язку із підвищенням розміру грошового забезпечення поліцейським.

За результатами розгляду вищевказаної заяви листом від 14.09.2018 №551/В-03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області надано відповідь позивачу, що виплата пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, в зв'язку із чим Пенсійним фондом України сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення виплати перерахованих пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України. Повідомлено, що перерахунок та виплату перерахованої пенсії буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку.

Не погоджуюсь із такою відповіддю та вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту.

За частиною 2 статті19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 63 Закону № 2262 встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Нормами частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону 23.12.2015 № 900) передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

При цьому, за змістом частини 4 цієї ж статті вищевказаного Закону визначено, що перерахунку підлягають усі призначені за цим Законом пенсії у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

Отже, отримавши 16.05.2017 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (за списками, наданими Пенсійним фондом України) від 12.05.2017 № 4/1085, видану ліквідаційною комісією УМВС України у Полтавській області, ГУ ПФУ в Полтавській області було зобов'язане здійснити відповідний перерахунок пенсії позивачу.

Як видно із змісту відповіді ГУ ПФУ у Полтавській області від 14.09.2017 № 551/П-03 останнім не заперечується право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2016 у зв'язку з вищевикладеними обставинами на підставі наведених норм. Як на єдину підставу для не проведення перерахунку пенсії позивачу відповідач посилається на відсутність надходжень з Державного бюджету України для забезпечення проведення відповідних виплат останньому у зв'язку із таким перерахунком.

В той же час за висновком суду посилання на відсутність фінансування та необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, як привід для не проведення перерахунку та здійснення належних позивачу виплат, є безпідставними, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12 липня 2001 року у справі Ганс-Адам II проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на перерахунок пенсії передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином на них поширюється режим "існуючого майна".

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 24 квітня 2015 року за заявою N 38667/06 у справі "Будченко проти України" наголосив, що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції (пункт 39). А у рішенні від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України" (заява N 10972/05) - вказав, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (пункт 23).

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Стосовно тверджень ГУПФУ в Полтавській області, що на заяву ОСОБА_1 від 14.09.2017 рішення про відмову в проведенні перерахунку управлінням не приймалося, а лише надано відповідь в порядку Закону України "Про звернення громадян", оскільки заява встановленого зразку, у відповідності до додатку №1 Порядку №135/13402 від 15.02.2007, до органів Пенсійного фонду від позивача не надходили, суд звертає увагу останнього на те, що факт надання ОСОБА_1 відповіді в порядку Закону України "Про звернення громадян" позивачем не оскаржується.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно не було вчинено відповідних дій щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 12.05.2017 №4/1085, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області, з 01.01.2016.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 року № 900-VIII, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268" та довідки № 4/1085 від 12.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, виготовленої Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області, починаючи з 1 січня 2016 року, на переконання суду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача провести йому перерахунок та виплату недоотриманої пенсії без обмеження граничного розміру, оскільки Законом України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011, встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

При цьому, до статті 2 вказаного Закону внесено зміни Законом від 24.12.2015 №911-VIII і вказану статтю доповнено реченням наступного змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень".

Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2017, строк тимчасової дії положення про обмеження розміру пенсії продовжено до 31.12.2017.

Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 "У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" положення частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, визнано неконституційними.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України набирає чинності в момент проголошення і визнає відповідні норми законодавства неконституційними саме з часу прийняття, виплата пенсії без обмеження її максимального розміру підлягає за період з 20.12.2016 по 31.12.2016.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, на яке посилається позивач, визнано неконституційними окремі положення Закону №2262-XII, в той час, як зміни, внесені Законом №1774-VIII, неконституційними не визнавались.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 18.07.2017 у справі №295/2039/17 (К/800/24205/17), від 19.07.2017 у справі №562/741/17 (К/800/24574/17) та постанові від 24.10.2017 у справі №501/4021/15-а (К/800/4612/16).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 (у справі за заявою "Великода проти України") підтверджено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На залежність розмірів соціальних виплат від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

У цьому рішенні вказано, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 (абзац 6 підпункту 2.1 пункту 2 рішення).

За таких обставин, виплата пенсії підлягає обмеженню максимальним розміром у 2017 році, як передбачено вищенаведеними нормами Закону.

Згідно з частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /у редакції, чинній станом на 01 січня 2018 року/ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2018 року становить - 1373,00 грн /стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"/.

Наведена норма Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не скасована, не визнана неконституційною та підлягає виконанню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що права позивача в частині виплати йому пенсії з обмеженням граничним розміром на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії не проведено, а суд не може під час прийняття постанови вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

В матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17 (Пз/9901/8/18) за посиланням в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/72290243.

Звідси, суд враховує при ухваленні рішення у цій справі правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17 (Пз/9901/8/18).

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 352,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 38751, реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 року № 900-VIII, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268" та довідки № 4/1085 від 12.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, виготовленої Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області, починаючи з 1 січня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 38751, реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва