Справа № 523/1721/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 523/1721/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.
Час та місце ухвалення судового рішення « 11:37», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 13.11.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Романішина В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Апексімова І.С.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Гузенка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції Свідерка Андрія Івановича, третя особа Управління патрульної поліції в м.Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2017р., ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції Свідерка Андрія Івановича, третя особа Управління патрульної поліції в м.Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення; визнання протиправною та скасування постанови АР №174238 від 24.01.2017р. про накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 510грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП; закриття провадження у адміністративній справі.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з'ясування обставин справи, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, 24.01.2017 р. о 11:00 год., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Акцент», д/н НОМЕР_1, здійснила зупинку та стоянку автомобіля в м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 64.

24.01.2017р. о 11:20 інспектор Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції Понаморьов А.М. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки «Хюндай Акцент», д/н НОМЕР_1. /а.с.39/

Після вищезазначеного, інспектором Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції Свідерко А.І. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами чого винесено постанову АР №174238 від 24.01.2017р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 510грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, здійснення зупинки та стоянки на перехресті з круговим рухом, що суттєво заважало руху іншим учасникам дорожнього руху. /а.с.4/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції неправильно застосував норми законодавства.

Так, за змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.1 ст.121-2 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У ст.258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст.258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП встановлено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху встановлено, що перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п.15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України поліцейський мав право винести постанову без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідач, як посадова особа Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції, вважав доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР.

Разом з тим, відповідачем та третьою особою на підтвердження законності оскарженої постанови не надано до суду будь-яких доказів, в т.ч., фото- чи відео- зйомки на підтвердження вчинення правопорушення саме позивачем, які відповідно до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Пояснення свідків, що наявні в матеріалах справи, суд не бере до уваги, оскільки з їх змісту не вбачається, що саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Акцент», д/н НОМЕР_1, здійснила зупинку та стоянку автомобіля з порушенням ПДР.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015р. притягнення особи до відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач не знаходилась на місці вчинення правопорушення. /а.с.37/

Аналіз норм КУпАП, зокрема ст.ст.254,255,258, та рішення КСУ від 26.05.2015р. №5-рп/2015р. дає підстави для висновку, що адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має фіксуватися за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. Тому, вказані статті Кодексу не передбачають обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

На думку судової колегії, відсутність передбачених законом доказів скоєння позивачем правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, у даному спорі саме відповідач має довести правомірність та законність прийнятого рішення.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та як наслідок помилково застосував норми матеріального права, постанова суду першої інстанції в порядку ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову АР №174238 від 24.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 510грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 23.03.2018 року.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Романішин В.Л.