Справа № 462/185/18
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/185/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип'юк Г. М.

за участю секретаря Зубрицької О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Борисполя, за участю третьої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою серії АР №786532 від 02.05.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП, за порушення ПДР, а саме здійснення зупинки в дії знаку «Зупинку заборонено» у м. Бориспіль-7 термінал D. Позивач зазначає, що 02.05.2017 року він не керував транспортним засобом, про наявність постанови дізнався 02.01.2018 року у Залізничному відділі ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності скоєння ним зазначеного правопорушення.

Позивач у судове засідання повторно не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

На адресу суду відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить у позові відмовити, оскільки постанова винесена правомірно, з дотриманням вимог закону та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.33 Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Вважає вимоги позивача необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню.

Вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою серії АР №786532 від 02.05.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення п.3.3 ПДР, тобто здійснення зупинки в дії знаку «Зупинку заборонено» у м. Бориспіль-7 термінал D, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225,00 грн.

Відповідно до ст.35 Закону України « Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст.222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Статтею 217 КУпАП визначено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є посвідчення водія.

Пунктом 3.1.2 ГСТУ 78-45-002-2002 «Посвідчення водія та Міжнародне посвідчення водія» визначено порядок заповнення згiдно з нормативними актами МВС України вiдповiдно до передбачених у ньому реквiзитiв: лицевий бiк посвiдчення: назва виду документа;1 прiзвище; 2 iм'я; 2 по батьковi; З дата i мiсце народження; 4 мiсце проживання; мiсце для фотокартки; серiя i номер посвiдчення; 5 назва органiзацiї, яка видала посвiдчення; 6 пiдпис (проставляється пiдпис посадової особи РЕП ДАI МВС України, яка видала посвiдчення, а також день, мiсяць, рiк видачi посвiдчення. Пiдпис завiряється печаткою);9 мiсце печатки;10 пiдпис власника.

Відповідно до п.7 розділу ХІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото-, відеозапису чи кінозйомки, зберігаються в підрозділі в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення.

Відтак, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії АР №786532 від 02.05.2017 року є законною, оскільки в ході судового розгляду було оглянуто безпосередньо оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, на котрій міститься підпис особи правопорушника, який збігається з підписом на заяві про від термінування оплати штрафу поданої ОСОБА_1

Крім того, суд взяв до уваги доводи відповідача, оскільки при зупинці транспортного засобу інспектор перевіряє документи на транспортний засіб та посвідчення водія, на якому міститься фотокартка особи, яка знаходиться за кермом автомобіля. Тому твердження позивача про відсутність на місці складення постанови 02.05.2017року, суд оцінює критично, оскільки надані останнім пояснення суперечать встановленим обставинам справи, не підтвердженні жодними фактичними доказами, а тому суд вважає такі безпідставними та необґрунтованими, даними з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Судом не встановлено жодних обставин, за яких можна було би дійти висновку, що працівник патрульної поліції не об'єктивно поводив себе відносно позивача в процесі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону України «Про Національну поліцію», ст.252 КУпАП та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд якого відповідно до ст.222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, відтак поліцейським правомірно, на місці вчинення правопорушення, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП доведено, під час винесення постанови дотримано прав позивача, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, про що свідчить розмір накладеного адміністративного стягнення, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5-10, 14, 20, 44, 47, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанову від 02.05.2017 року серія АР № 786532 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.М. Пилипюк

Оригінал рішення.