Справа № 813/4173/17
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4173/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року

13 год. 44 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Приймака С.І., представниці позивача ОСОБА_1, представників відповідача Галевич Н.Р., Бошко І.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанови та припису, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову № 18/69пз/1013-6/6258-17 від 27.10.2017 року та № 18/69пз/1013-6/6259-17 від 27.10.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис № 1123/17/1 від 13.10.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у акті перевірки № 1123/17/1 від 13.10.2017 року та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1123/17/2 від 13.10.2017 року не вказано, на підставі яких направлень для проведення перевірки така позапланова перевірка була проведена, а саме, ні наказу Інспекції ДАБК у Львівській області, ні направлень для відповідних посадових осіб для проведення перевірки. ОСОБА_4 не був присутнім при складенні оскаржуваного припису та матеріалів перевірки, оскільки така проведена у магазині під час здійснення підприємницької діяльності з продажу мобільних телефонів та аксесуарів продавцем суб'єкта підприємницької діяльності, з яким ФОП ОСОБА_4 підписав договір оренди цього магазину, а отже не міг відмовитись від підпису та ознайомлення у вказаних матеріалах перевірки. Такі матеріали надіслані поштовим відправленням та повідомлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 27.10.2017 року о 12:20 год. у приміщенні Департаменту ДАБІ у Львівській області. Між тим, позивач не мав об'єктивної можливості з'явитись і повідомити свої пояснення та надати відповідні документи, які б спростували твердження відповідача про відсутність права користування земельною ділянкою та встановлення на ній приміщення магазину та були наявними, для попередження накладення штрафу, оскільки відповідне рекомендоване відправлення ним отримано лише 01.11.2017 року. З огляду на вказане, оскаржувані рішення відповідача є необґрунтованими та передчасними, такі слід скасувати, у зв'язку з чим позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, відповідно до ухвали суду від 09.02.2017 року підготовче провадження у справі закрито та призначено таку до судового розгляду.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні судом задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України після заміни сторони, залучення другого відповідача, розгляд справи розпочато з початку.

Представники відповідача проти позову заперечили повністю, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов за вх. № 2395 від 29.01.018 року (а.с. 47-50) та зазначили, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивачем на будівництві одноповерхової нежитлової будівлі (магазину) біля будинку № 3, на бульварі Проектному, в м. Миколаєві Львівської області. При перевірці встановлено, що за вказаною адресою позивачем на земельній ділянці, яка не перебуває у власності чи користуванні, здійснив будівельні роботи з будівництва одноповерхової нежитлової будівлі (магазину), орієнтовним розміром в плані 7,3 м на 2,9 м. Об'єкт належить до класу наслідків відповідальності - незначні наслідки (ССІ). Будівельні роботи проведено без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт. Віддаль між збудованим об'єктом та сусіднім будинком на бул. Проектноому, № 5 в м. Миколаєві становить 4,2 м. Вказане є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки позивач винесено оскаржувані постанови від 27.10.2017 року та 13.10.2017 року винесено припис № 1123/17/1 від 13.10.017 року про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Відповідач діяв лише в межах повноважень, у спосіб передбачений Конституцією та Законами України, позивач хоче уникнути передбаченої вимогами чинного законодавства відповідальності та звернувся із цим позов до суду. Такий позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.12.2007 року, основний вид діяльності за КВЕД 47.19 Роздрібна торгівля залізними виробами. Будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах

01.09.2017 року за вх. № 1013/17/9-6-592 до Департаменту ДАБІ у Львівській області надійшла заява ОСОБА_6 про проведення перевірки дотримання вимог законодавства при веденні будівництва ОСОБА_4 На земельній ділянці в м. Миколаєві бульвар Проектний 3 біля її будівлі за адресою: м. Миколаїв, бульвар Проектний, 5 (а.с. 62).

05.10.017 року Департаментом ДАБІ у Львівській області видано наказ № 195П про проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва: будівництво споруди біля торгового центру на вул. Чайковського, 5 в м. Миколаєві Львівської області, замовник ФОП ОСОБА_4 (81600, АДРЕСА_1; ЄДРПОУ НОМЕР_1). Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (а.с. 64).

05.10.2017 року Депратаментом ДАБІ у Львівській області головному інспектору будівельного нагляду Фаренюку Я.В. та головному інспектору будівельного нагляд Бошко І.Е. видано направлення на проведення перевірки на вказаному об'єкті № 1123/17-пз, строком дії з 05.10.2017 року до 19.10.017 року (а.с.65).

13.10.2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області складено акт № 1123/17 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих будівельних робіт (а.с. 66-74).

Вказаним актом зафіксовано порушення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 3.25* ДБН-360-9** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В детальному описі виявленого порушення зазначено, що ФОП ОСОБА_4 на земельній ділянці, яка не перебуває у власності чи користуванні, здійснив будівельні роботи з будівництва одноповерхової нежитлової будівлі (магазину), орієнтовним розміром в плані 7,3 м на 2,9 м. Об'єкт належить до класу наслідків відповідальності - незначні наслідки (ССІ). Будівельні роботи проведено без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт. Віддаль між збудованим об'єктом та сусіднім будинком на бул. Проектному, № 5 в м. Миколаєві становить 4,2 м. Об'єкт експлуатується. На час перевірки в магазині здійснювалась підприємницька діяльність з продажу мобільних телефонів та аксесуарів до них. Здійснено фотофіксацію об'єкт (а.с. 72).

У зв'язку з викладеним, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області 13.10.2017 року складено:

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1123/17/1 (а.с. 75-76);

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1123/17/2 (а.с. 77-78);

- припис № 1123/17/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого з метою усунення порушень викладено вимогу у 60-ти денний термін з дня отримання даного припису усунути виявлені порушення містобудівного законодавства на об'єкті „Будівництво одноповерхової нежитлової будівлі (магазину) біля будинку № 3 на бульварі Проектному в м. Миколаєві Львівської області (а.с. 79);

- рішення № 1123 про зупинення експлуатації об'єкта (а.с. 80).

27.10.2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області винесено постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності:

- № 18/68пз/1013-6/658-17, відповідно до якої, у зв'язку з порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 3.25* ДБН-360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», постановлено визнати ФОП ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 60624,00 грн. (а.с. 12);

- № 18/69пз/1013-6/658-17, відповідно до якої, у зв'язку з порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановлено визнати ФОП ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 60624,00 грн. (а.с. 12).

Позивач не погоджуючись із такими постановами та приписом, вважаючи, що такі прийняті передчасно та без врахування усіх фактичних обставин звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи спір суд керується таким.

За приписами ч. 1 ст. 41 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року (далі - Закон № 3038-VI), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частині 4 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Судом встановлено, що вказана перевірка здійснювалась за заявою фізичної особи ОСОБА_6

Відповідно до абз. 11 п. 8 Порядку під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Абзацом 1 п. 9 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно п. 13 Порядку, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

До того ж, пункт 14 Порядку визначає, обов'язки суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а саме: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком (п. 17 Порядку).

Пунктом 20 Порядку передбачено, що протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 22 Порядку постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 року (далі - Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону № 687-XIV державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 27 Закону № 687-XIV замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані, зокрема, забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Положеннями ст. 26 Закону № 3038-VI передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до вимог п. 5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватись замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (ССІ) та об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середнім (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

У відповідності до ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 39 Закону України № 3038- VI експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію забороняється.

Згідно з п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію забороняється.

Згідно з п. 3.25*ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог.

Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до «Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой настройки» та СНІП II-4-79 «Естественное и искусственное освещение» як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках.

Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Згідно з додатком 3.1 (обов'язковий) Протипожежні вимоги, протипожежні відстані між житловими, громадськими і допоміжними будинками промислових підприємств треба приймати за таблицею 1 (числівник), а між виробничими будинками промислових підприємств, будинками і спорудами сільськогосподарських підприємств - відповідно до вимог чинних норм.

Протипожежні відстані від житлових, громадських, адміністративно-побутових будівель до виробничих будинків промислових підприємств, сільськогосподарських будівель і споруд треба приймати за таблицею 1 (знаменник).

Протипожежні розриви від житлових і громадських будинків до: трамвайних, тролейбусних, автобусних парків, депо метрополітену приймати не менше 50 м; складів з твердими горючими речовинами і матеріалами, а також легкозаймистими і горючими рідинами приймати залежно від ємкості складів відповідно до чинних норм.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, таким органом державного архітектурно-будівельного контролю як Держархбудінспекцією та накладати штраф від імені органу мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Згідно із п. 3 вказаного Порядку № 244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 22 вказаного Порядку № 244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу); 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

В ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14.10.1999 року передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Відповідно до абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 вказаного Закону об'єктів, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи в акті готовності об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує протиправність постанов від 27.10.2017 року та припису від 13.10.2017 року та покликається як на підставу для їх скасування у позовній заяві на те, що у акті перевірки від 13.10.2017 року та в протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.10.2017 року не вказано на підставі яких направлень для проведення позапланової перевірки перевірку було проведено, не зазначено наказу про призначення перевірки, номери посвідчень посадових осіб та проведено перевірку за відсутності позивача.

Аналогічні зауваження висловила і представниця позивача у судових засіданнях.

Представник відповідача пояснив, що позивач був присутнім у перший день перевірки при її проведенні, зокрема, йому представлено наказ на перевірку, направлення на її проведення та пред'явлено службові посвідчення відповідних посадових осіб.

При цьому на направленні для проведення перевірки міститься відмітка про ознайомлення з таким від 09.10.2017 року.

Судом в якості свідка допитано ОСОБА_9, яка пояснила, що її батько ФОП ОСОБА_4 дійсно був присутнім у перший день проведення перевірки, надавав якісь документи перевіряючим. Після того поїхав за кордон та не міг перебувати при перевірці, про що попередив перевіряючих. Підписів у акті перевірки про відмову від ознайомлення із такими фізично не міг проставити, оскільки не перебував в Україні.

Суд вважає безпідставними покликання представниці позивача про непредставлення належних документів на проведення перевірки, оскільки такі спростовані показаннями свідка, відміткою на направленні на проведення перевірки від 09.10.2017 року.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач перебував за кордоном, не міг бути присутнім при перевірці чи будь-яких заяв про перенесення перевірки, заяв про неможливість бути присутнім при її проведенні.

Щодо порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, судом встановлено наступне.

Актом перевірки зафіксовано, що будівництво здійснено на земельній ділянці, яка не перебуває у власності або користуванні позивача.

На спростування вказаного висновку посадових осіб Департаменту ДАБІ у Львівській області до матеріалів справи долучено:

- рішення Миколаївської міської ради № 203/1 від 27.05.2011 року «Про надання дозволу на попереднє погодження місця розташування малої архітектурної форми - торгового павільйону, наданого ФОП ОСОБА_4 на попереднє погодження місця розташування стаціонарної малої форми павільйону, площею 2,8м х 4,5м на земельній ділянці площею 20,0 кв. м., по бул. Проектному в м. Миколаєві, строком на 5 років. ФОП ОСОБА_4 для прийняття рішення щодо розміщення стаціонарної малої архітектурної форми і укладення договору особистого строкового сервітуту на земельну ділянку виготовити паспорт прив'язки малої архітектурної форми (а.с. 16);

- договір встановлення особистого строкового сервітуту від 23.04.2012 року, строком дії до 23.03.2017 року;

- паспорт прив'язки малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності, торгового павільйону за адресою: бул. Проектний, 3, м. Миколаїв. У вихідних даних якого значиться рішення Миколаївської міської ради № 203/1 від 27.05.2011 року (а.с.126).

- рішення Миколаївської міської ради № 518 від 17.03.2017 року «Про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право особистого строкового сервітуту», ФОП ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право особистого строкового сервітуту на земельну ділянку площею 0,0020 га для розташування тимчасової споруди - торгового павільйону (промислова група товарів) на землях житлової і громадської забудови комунальної власності Миколаївської міської ради з метою поновлення строку дії договору встановлення особистого строкового сервітуту, біля будинку по бульварі Проектному, 3 в м. Миколаєві (а.с. 15).

Суд зважає на покликання представниці позивача на вказані документи, однак зауважує, що станом на момент проведення перевірки позивача у жовтні 2017 року строк дії договору завершився, а рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації не посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Крім цього, надані у судових засіданнях документи, а саме рішення Миколаївської міської ради № 802 від 20.12.2017 року «Про затвердження ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки», договору встановлення особистого строкового сервітуту від 26.12.2017 року а також акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.12.2017 року (а.с.54, 55-57, 58, 59), лише підтверджують факт відсутності таких документів станом на жовтень 2017 року.

Відповідно до фотокопій об'єкта (а.с. 83-85), долучених до матеріалів справи здійснених під час перевірки встановлено, що вказаний об'єкт збудований та експлуатується, при цьому як представницею позивача, так і свідком зазначено, що у ньому здійснюється підприємницька діяльність. Щодо покликань на те, що вказаний об'єкт передано в оренду, доказів вказаного до матеріалів справи не долучено. Факт експлуатації вказаного приміщення не спростовано, подання замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації не встановлено.

Також, позивачем жодним чином не підтверджено подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт для реалізації права на експлуатацію торгового павільйону.

Факт недотримання належної відстані відповідно до ДБН-360-92** між спорудою позивача та на межі з земельною ділянкою, зафіксовано у акті перевірки від 13.10.2017 року, жодним чином не спростовано.

Щодо покликань представниці позивача на те, що позивач фактично не міг проставити відмітки про відмову від дачі будь-яких пояснень, бо був відсутній, суд зазначає, що вказане не може бути безумовною підставою для скасування рішень посадових осіб Департаменту ДАБІ у Львівській області.

Вказані рішення скеровано позивачу відповідачем разом із супровідним листом № 1013-6/5978-17 від 13.10.2017 року (а.с. 81, 82).

З врахуванням викладеного, зафіксовані у акті перевірки позивача від 13.10.2017 року порушення у сфері містобудівної діяльності, мали місце, не спростовані позивачем долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

За результатами розгляду матеріалів справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 27.10.2017 року, на які позивач не прибув, відповідачем Департаментом ДАБІ у Львівській області прийнято постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 18/68пз/1013-6/6258-17 на суму 60624,00 грн. та № 18/69пз/1013-6/6259-17 на суму 60624,00 грн., які також в подальшому скеровано позивачу (а.с. 86-88).

Розмір штрафу позивачем не оскаржувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.3 КАС України передбачено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, також оскаржувані постанови від 27.10.2017 року та припис від 13.10.2017 року є такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем порушень вказаних в оскаржених постановах та приписі, а відповідач, приймаючи такі, діяв виключно в межах та на виконання наданих йому повноважень та покладених на нього обов'язків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (81600, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ-133, бульвар Лесі Українки, 26; ) про визнання протиправними та скасування постанов та припис, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.018 року.

Суддя Качур Р.П.