Справа № 464/2638/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/12387/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Святецького В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

представника позивача Саракун Ю.М.,

представника відповідача Грицини Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року (прийняту у м. Львові суддею Чорною С.З.) в адміністративній справі № 464/2638/17, провадження № 2-а/464/233/17 за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із вказаним позовом та просила зобов'язати Інспекцію з державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові скасувати декларацію № ЛВ 2 від 27.04.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у оскаржуваній декларації зазначена недостовірна інформація про дозвільні документи: дозвіл на виконання будівельних робіт, хоча насправді реконструкція квартири АДРЕСА_1 проведена її власниками без будь-яких дозвільних документів і є самочинним будівництвом, у зв'язку з чим ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності, а розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.02.2014 № 63 затверджено висновок міжвідомчої комісії про демонтаж самочинно добудованого балкону та зобов'язано третіх осіб його демонтувати.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 Примірного положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 19.08.2015, та підпункту 1.5 Положення про інспекцію державного архітектурно-бу-дівельного контролю у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 5118 від 30.09.2015, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК у м. Львові) є правонаступником прав та обов'язків департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності України».

Як встановлено судом, департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 27.04.2016 за № ЛВ 2 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності, - реконструкцію квартири АДРЕСА_1, із добудовою консольного балкону; замовники (вони ж - генеральні підрядники; особи, відповідальні за виконання робіт; особи, які затверджували проектну документацію): ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які проживають у цій квартирі та є її власниками.

У пункті 11 цієї декларації вказано інформацію про дозвільні документи - дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК Львівської міської ради 13 жовтня 2006 року за № 355/06.

На запит голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради з приводу того, чи звертались ОСОБА_5, ОСОБА_4 до департаменту містобудування Львівської міської ради щодо отримання висновку про можливість експлуатації проведеного або про можливість закінчення здійсненого (здійснюваного) самочинного будівництва, в.о. директора департаменту листом від 18.07.2017 повідомив про звернення від березня та травня 2014 року та що листами департаменту заявникам відмовлено у наданні позитивного висновку.

Звертаючись до суду із цим позовом, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради зазначила, що вказана у декларації інформація про дозвільні документи є недостовірною, що є підставою для скасування цієї декларації.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував його тим, що позивач обрав невірний спосіб захисту, оскільки відповідач не є видавником декларації і цей документ не є результатом його дій.

Крім того, позивачем не обгрунтовано та не доведено належними доказами - в чому полягають порушення його прав (охоронюваних законом інтересів) сформованою третіми особами декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, а також реєстрацією цієї декларації відповідачем.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає зазначені висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Як було зазначено вище, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Всупереч зазначеним приписам, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 самочинно, без відповідних дозволів було здійснено добудову консольного балкона до квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, постановою адміністративної комісії при Сихівській районній адмі-ністрації Львівської міської ради № 228 від 24 жовтня 2013 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

11.02.2014 на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації було розглянуто звернення ЛКП «Дністер» про самочинну добудову балкона у квартирі АДРЕСА_1 та вирішено, що він підлягає демонтажу, оскільки добудову консольного балкону до квартири виконано без погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.02.2014 № 63 «Про демонтаж самочинно добудованого балкона до квартири АДРЕСА_1» затверджено висновок міжвідомчої комісії та зобов'язано власника цієї квартири ОСОБА_5 демонтувати самочинно добудований консольний балкон до квартири, влаштування якого виконано без погодження проектної документації, розрахунку несучої здатності конструкцій та дозволу органу місцевого самоврядування.

Вказане розпорядження було оскаржено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до суду, проте, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19.11.2014, залишеного без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015 та Вищого адміністративного суду від 02.09.2015, у задоволенні позову було відмовлено.

У березні та травні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зверталися до департаменту містобудування Львівської міської ради із заявами щодо надання висновку про можливість експлуатації АДРЕСА_1 після самочинно здійсненої реконструкції з влаштуванням балкону на АДРЕСА_1, проте, їм у цьому було відмовлено, з огляду на те, що виконана реконструкція не відповідає вимогам п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009р. «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

У зв'язку з невиконанням розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 63 від 17 лютого 2014 року в добровільному порядку до визначеної дати (15.03.2014), рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.08.2015 у справі № 464/3576/14-ц було задоволено позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради і зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 демонтувати самочинно добудований консольний балкон до квартири АДРЕСА_1.

Згідно з частинами першою та десятою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

У квітні 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності - реконструкцію квартири АДРЕСА_1, із добудовою консольного балкону; департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області вказана декларація була зареєстрована 27.04.2016 за № ЛВ 2.

У вказані декларації замовники вказали недостовірну інформацію щодо наявності дозвільних документів на виконання будівельних робіт; щодо відповідальної особи - інженера з технічного нагляду - ОСОБА_6, який заперечив свою участь у будівництві, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

За приписами частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Зі змісту цієї норми видно, що наслідком подання недостовірних даних у декларації є скасування реєстрації декларації (речення перше), або скасування декларації (речення друге), тобто обраний позивачем спосіб захисту порушеного права повністю узгоджується з вимогами законодавства і, з огляду на встановлені у справі обставини та у зв'язку з невиконанням приписів цієї норми відповідачем самостійно, позов підлягає задоволенню у визначений позивачем спосіб.

Колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними покликання суду першої інстанції на те, що Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради не є належним позивачем у цій справі, оскільки відповідно до підпункту 1.1 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 977 від 01.11.2016, ця адміністрація є виконавчим органом Львівської міської ради, а відповідно до підпункту 4.50 цього Положення до її компетенції відноситься розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Крім того, згідно із підпунктами 1, 3, 6 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження у галузі будівництва, як: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

А відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органи місцевого самоврядування відносяться до суб'єктів містобудування і відповідно до статті 6 цього Закону відносяться до органів, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Зміст управління у сфері містобудівної діяльності, державного архітектурно-будіве-льного контролю та нагляду розкрито у статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що, зокрема, включає контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Тобто, звертаючись до суду із цих позовом, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради діяла відповідно до своїх повноважень та на виконання покладених на неї обов'язків у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову у визначений позивачем спосіб.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, .321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 року в адміністративній справі № 464/2638/17, провадження № 2-а/464/233/17 скасувати.

Позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Зобов'язати Інспекцію з державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові скасувати декларацію № ЛВ 2 від 27.04.2016 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Святецький
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова складена у повному обсязі 27 березня 2018 року.