Справа № 809/1725/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1290/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у справі № 809/1725/17 ухвалене суддею Главачем І.А., в м. Івано-Франківськ, 26.12.2017 року о 15:12 год., повний текст якої складено 02.01.2018 року за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості,-

В C Т А Н О В И В:

11.12.2017 Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську звернулося в суд з адміністративним позовом до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості в розмірі 66 402,89 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за списком № 1 у розмірі 6 171,25 гривень, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 за списком № 2 за період з 01.10.2017 до 01.12.2017 у розмірі 60 231,64 гривень.

26.12.2017 у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про зменшення розміру позовних вимог на 46 027, 94 гривень у зв'язку із часткою сплатою відповідачем суми заборгованості, про що подано суду письмову заяву. Просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 20 374,95 гривень.

ОСОБА_28 - Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об'єднання Карпати" на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2017 до 01.12.2017 в розмірі 20374,95 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач - державне підприємство "Виробниче об'єднання "Карпати", яке покликаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено обставини щодо неправомірності дій УПФУ в м. Івано-Франківську з перевизначення пенсійного віку та включення, пенсій, що отримані пенсіонерами ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до розрахунків сум пільгових пенсій.

Вказані обставини, встановлені рішеннями судів та не потребують повторного доказування, у спорі за участю тих самих сторін та щодо тих самих правовідносин.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 13.09.1993 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи - державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати", що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є страхувальником, який згідно з ч. 1 ст. 15 вказаного Закону є платником страхових внесків.

Працівникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не досягли пенсійного віку, призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а працівникам відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 - у відповідності до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вказані пенсіонери отримують пільгову пенсію за місцем свого проживання, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - у місті Івано-Франківську; ОСОБА_27 та ОСОБА_26 - у Калуському районі Івано-Франківської області; ОСОБА_25 - у Надвірнянському районі Івано-Франківської області; ОСОБА_12- у Рожнятівському районі Івано-Франківської області; ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 - у Тисменицькому районі Івано-Франківської області.

Витрати на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам за період з 01.10.2017 до 01.12.2017 здійснено територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання вказаних осіб у загальному розмірі 66 402,89 гривень, з яких 6171,25 гривень за списком № 1 та 60231,64 гривень за списком № 2.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача вказав, що відповідачем частково сплачено 46 027,94 гривень заборгованості, яка Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську заявлена до стягнення. Невідшкодованими залишається 20 374,95 гривень фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.10.2017 до 01.12.2017.

Наявність заборгованості підтверджується розрахунком сум заборгованості по відшкодуванню Державним підприємством "Виробниче об'єднання "Карпати" пільгових пенсій за списками №1 та №2 та іншими матеріалами справи (а.с.5).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доказів сплати заборгованості у розмірі 20374,95 гривень суду не представлено. Обставин, які б були підставою для звільнення Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" від сплати вищевказаних коштів, судом не встановлено. За наведених обставин суд першої інстанції вважав вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Апеляційним судом встановлено те, що працівникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не досягли пенсійного віку, призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а працівникам відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 - у відповідності до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 (далі - Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділом 6 Інструкції встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві, до досягнення такими особами пенсійного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини щодо відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій працівникам відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_29, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, досліджувалися судами під час розгляду інших адміністративних справ та встановлені в рішеннях Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах № 809/348/14, № 809/1062/16 та Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/10377/14, № 809/352/17, які набрали законної сили.

Зокрема судами неодноразово визнавались протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та управління Пенсійного Фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо включення до відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах вищевказаним пенсіонерам за відповідні періоди протягом 2013-2017 років та зобов'язано наведені органи Пенсійного Фонду України виключити суми витрат з відшкодування пільгових пенсій зазначеним вище пенсіонерам з відповідних розрахунків

Так, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року встановлено у справі № 876/8851/17 встановлено те, що позивач безпідставно включив в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених ОСОБА_30, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_29, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01 квітня 2017 року по 01 липня 2017 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що зменшивши позовні вимоги позивач нового розрахунку заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не надав.

Апеляційним судом встановлено те, що суд першої інстанції розглянув позовні вимоги про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 20374,95 грн. на підставі розрахунку суми заборгованості в розмірі 66402,89 грн.

З цього приводу апеляційний суд зазначає те, що при зміні розміру позовних вимог, позивачу слід було подати до суду новий розрахунок заборгованості, оскільки розмір заборгованості не є безвідносним, а змінюється залежно від наявності у осіб права на пільгову пенсію, досягнення особами пенсійного віку тощо.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що визначена позивачем заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 66402,89 грн. складається з самостійних сум відшкодування таких витрат по кожному пенсіонеру зокрема, а тому зменшення розміру такої заборгованості до 20372,95 грн. без зазначення складових цієї суми (пенсіонерів, у зв'язку з виплатою пенсій яким понесено фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, а також розмір цих витрат) є протиправним.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено, щодо яких працівників підприємства нараховано 20372,95 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, апеляційний суд не має можливості визначити правомірність та підставність такого нарахування, а тому вважає безпідставним визначення судом першої інстанції суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 20374,95 грн. без відповідного розрахунку.

З цих же міркувань апеляційний суд не може дати оцінку підставності включення в розрахунок заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених ОСОБА_30, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_29, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які за період з 01 квітня 2017 року по 01 липня 2017 року не підлягали включенню до такого розрахунку, так як позивач не зазначає чи витрати на виплату та доставку пенсій вищевказаним особам охоплюються сумою 20374,95 грн.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 5 ст. ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 року № 590 визначено те, що компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

За наведених обставин судові витрати відповідача, а саме судовий збір за подання апеляційної скарги, сплачений на підставі платіжного доручення № 536 від 05 лютого 2018 року в сумі 2643,00 грн. слід компенсувати за рахунок і в межах бюджетних асигнувань Львівського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" задовольнити.

Рішення Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у справі № 809/1725/17 скасувати та прийняти постанову відповідно до якої в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості відмовити.

Компенсувати державному підприємству "Виробниче об'єднання "Карпати" ( м. Івано - Франківськ, вул. Галицька 201) 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок гривень 00 коп.) судових витрат, сплачених на підставі платіжного доручення № 536 від 05 лютого 2018 року, за рахунок і в межах бюджетних асигнувань Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко