Справа № 822/3289/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3289/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (прийняту у м. Хмельницький, повний текст складено 18 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.11.2017 звернувся із адміністративним позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №12640-02 від 08.09.2017 на суму 7627,13 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служб у Хмельницькій області №12642-02 від 08.09.2017 на суму 6076,29 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 08.09.2017 №12640-02 на суму 7627,13 грн. та №12642-02 на суму 6076,29 грн.

Присуджено на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що оскільки позивач не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні норм ПК України, відповідно не звільняється від оподаткування відповідно до п. "ж" пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що пп.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, якою визначено поняття "сільськогосподарський товаровиробник", регулює інші правовідносини встановлені главою 1 розділу XIV, і не поширюється на ст. 266 ПК України, яка регулює порядок справляння податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_4 з 22.10.1996 зареєстрований як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в Кам'янець - Подільській ОДПІ як платник податків, є платником єдиного податку 2 групи та здійснює господарську діяльність за наступними видами економічної діяльності (КВЕД): оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (основний); вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійний культур; розведення свиней; розведення інших тварин; виробництво м'яса; виробництво м'ясних продуктів; перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля живими тваринами; оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою ракоподібними, ракоподібними та молюсками; вантажний автомобільний транспорт.

Позивач є власником нежитлових приміщень - комплексу корівника розміщеного по вулиці Хмельницьке шосе, буд.91/12 в селі Слобідка-Рахнівська, Дунаєвецького району Хмельницької області площею 4392,8 кв.м., який належить йому на підставі договору купівлі-продажу комплексу від 06.03.2008 №893 та нежитлових будівель свинарників розміщених по вулиці Сонячна, буд.14/1 в селі Воробіївка, Дунаєвецького району Хмельницької області площею 4409,5 кв.м., який належить йому на підставі договору купівлі продажу нежитлових будівель від 25.02.2008 №694.

Вказаний комплекс корівника та приміщень свинарника використовується позивачем у сільськогосподарській діяльності.

08.09.2017 на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 266.7.2 п 266.7 ст.266 ПК України, Головним управлінням державної фіскальної служби України у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 12640-02 яким нараховано позивачу податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, яке перебуває у власності фізичних осіб, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 7627,13 грн та податкове повідомлення-рішення № 12642-02 яким нараховано позивачу податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, яке перебуває у власності фізичних осіб, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 6076,29 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача не виникло обов'язку по сплаті податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки, оскільки позивач фактично є сільськогосподарським товаровиробником, виходячи з положень ст. 1 ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис", тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими і підлягають скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 41.1. ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Положенням п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України передбачено, що платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 30.1, п. 30.2., п. 30.3., п. 30.8, п.п. "г" п. 30.9 ст. 30 ПК України визначено, що податкова пільга, це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі. Податкові пільги, використані не за призначенням чи несвоєчасно повернуті, повертаються до відповідного бюджету з нарахуванням пені в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Податкова пільга надається шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до пп. "ж" пп. 266.2.2. п. 266.2 ст. 266 ПК України, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Підпунктом 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Проте, згідно положень ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23.09.2008 № 575-VI визначено, що виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності.

З наведених норм слідує, що визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у пп.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, застосовуються виключно для цілей глави 1 розділу ХІV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", що прямо визначено самим пп.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Таким чином, до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки дане положення не застосовується, оскільки відноситься до розділу ХІІ "Податок на майно".

Виходячи з положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарської силоси та інше.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що нежитлове приміщення, а саме: комплекс корівника розміщеного по вулиці Хмельницьке шосе, буд.91/12 в селі Слобідка-Рахнівська, Дунаєвецького району Хмельницької області площею та будівлі свинарників розміщених по вулиці Сонячна, буд.14/1 в селі Воробіївка, Дунаєвецького району Хмельницької області, що належать позивачу на праві власності, не є об'єктом оподаткування, згідно з пп. "ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, оскільки використовуються позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником шляхом розведення свиней та корів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що застосування до позивача положень п.п. "ж" п.п.266.2.2. п.266.2 ст.266 ПК України є достатньою підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6