Справа № 800/354/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2018 Київ П/9901/89/18 800/354/17
Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

Суддів: Олендера І.Я., Юрченко В.П., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

Секретар судового засідання: Горбатюк В.С.,

по справі № П/9901/89/18 (800/354/17)

учасників справи:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Білопольській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення від 27 липня 2017 року, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2017 року ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернулась до Вищого адміністративного суду України з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС України), в якому з урахуванням уточнень просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27 липня 2017 року в частині визначення за результатами кваліфікаційного оцінювання кількості балів;

- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України визначити за результатами кваліфікаційного оцінювання кількість балів, яка об'єктивно відповідає кваліфікації та іншим критеріям;

- зобов'язати відповідача внести до Вищої ради правосуддя рекомендацію про призначення ОСОБА_4 на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (арк. справи 5-10, 37).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27 липня 2017 року № 211/вс-17 є незаконним, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону, а Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, на підставі якого здійснюється нормативно-правове обґрунтування оцінювання, не відповідає основоположному принципу законності, адже кандидат на посаду судді не може передбачити для себе, за якими показниками його буде оцінено, наприклад, такий показник критерію професійна етика, як: «Інша інформація, що міститься у досьє кандидата на посаду судді» (розділ 2 глави 3 пункту 9 підпункт 9.5. Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення), не може надати особі можливості передбачити наслідки для себе щодо існування будь-якої інформації в її досьє.

Позивач зазначила, що після проведення співбесіди, Громадська рада доброчесності 22 травня 2017 року затвердила висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду критеріям доброчесності та професійної етики, зазначивши на тому, що при вирішенні справи у складі колегії суддів Вищого адміністративного суду України про заборону проводити мирні зібрання у центральній частині м. Києва невизначеному колу осіб, вона порушила вимоги Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини щодо фундаментальних прав людини, а при розгляді справи ОСОБА_5 до Вищої ради юстиції, суддя, як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «Волков проти України», «не могла забезпечувати незалежність та безсторонність», які встановлюються статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що при дослідженні Громадською радою доброчесності (далі - ГРД) показників відповідності судді критеріям доброчесності та професійної етики, з врахуванням Положення про прядок та методологію оцінювання, та засоби їх встановлення, не відноситься аналіз судових рішень, ухвалених за участю судді. Крім того зазначила, що в оскаржуваному рішенні Комісією врахована інформація ГРД щодо позивача, в якій зазначено про те, що під її головуванням було скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, з чого можливо зробити висновок, що члени Комісії визначали результати упереджено.

Додаткового зазначила, що в даному випадку закон, надавши необмежені дискреційні повноваження ВККС України щодо можливості виставлення будь-яких оцінок за критеріями професійної етики та доброчесності без їх обґрунтування, порушив принцип верховенства права, а відсутність в законі механізму захисту від можливого свавільного втручання в право на належне оцінювання свідчить про порушення права на захист.

Крім цього, закон, який не дозволяє особі передбачити, які бали вона може отримати за той чи інший показник, та яким чином формуються оцінки, не відповідає принципу законності, яки й є невід'ємною складовою будь-якого процесу.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач не виправдав свої дії щодо визначення кількості балів, зазначених в рішенні від 27 липня 2017 року, оскільки не довів, саме з якими показниками не справилась позивач, та чим це підтверджується (арк. справи 5-10, 37).

У зв'язку з початком роботи Верховного суду, ця справа у відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2018 року, передана на розгляд колегії суддів: Васильєвої І.А. (суддя-доповідач), суддів: Олендера І.Я., Юрченко В.П., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.

Представник відповідача 26 січня 2018 року надіслав на адресу суду, через канцелярію відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачем під час звернення до суду з даним позовом не зазначено, з посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII і Положення (про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення)), які саме обов'язки не виконала Комісія при винесенні оскаржуваного рішення, та які права позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду, відповідачем було порушено. До того ж позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження передбачених частиною 3 статті 88 Закону № 1402-VIII підстав для оскарження та скасування рішення Комісії.

Окрім цього зауважив, що у відповідності до пунктів 1, 2 глави 6 розділу ІІ Положення передбачено, що встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Оцінка показників відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання з їх належним обґрунтуванням зазначена в рішенні відповідача від 27 липня 2017 року, з огляду на викладене, підстав для скасування рішення Комісії від 27 липня 2017 року № 211/вс-17 немає, як і немає підстав для внесення до Вищої ради правосуддя рекомендацій про призначення ОСОБА_4 на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, з огляду на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог (арк. справи 44-53, 150-159).

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність, просив відмовити у задоволенні позовної заяви, підтримав надіслані раніше на адресу суду письмові заперечення та відзив.

Колегія суддів, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, запереченнями та відзивом, надісланими відповідачем на адресу суду, а також наданими представником позивача та представником відповідача поясненнями встановила, що спірним питанням даної справи є незгода позивача з рішенням відповідача в частині визначення їй кількості балів, виставлених за результатами кваліфікаційного оцінювання, та як наслідок, наявність, чи відсутність підстав для зобов'язання відповідача внести до Вищої ради правосуддя рекомендацію про призначення ОСОБА_4 на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі регулюються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі - Закон № 1402), Положенням про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії від 3.11.2016 року № 143/зп-16 (далі - Положення) та Порядком проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402, встановлено, що найвищим судом у системі судоустрою визначений Верховний Суд. Згідно з нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VІІІ, Верховний Суд створюватиметься як новий орган, до якого судді призначатимуться на конкурсній основі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 92 глави 3 розділу 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402 (в редакції від 05.01.2017 року, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, тобто винесення відповідачем рішення) Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України. Порядок роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначається цим Законом.

Статтею 79 Закону України № 1402 встановлена процедура проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, частинами 1, 2, 9, 10, 12, 14, 17, 18 якої передбачено наступне.

Конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та Положення про проведення конкурсу.

Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду чи суддів Верховного Суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.

Конкурс на зайняття вакантної посади судді полягає у визначенні учасника конкурсу, який має вищу позицію за рейтингом.

У разі однакової позиції за рейтингом, визначеним за результатами кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді апеляційного суду чи Верховного Суду, перевага надається учаснику, який набрав більшу кількість балів із виконаного під час іспиту, проведеного в межах процедури кваліфікаційного оцінювання, практичного завдання, а за однакової кількості балів - учаснику, який має більший стаж роботи на посаді судді. У разі якщо учасники не мають стажу роботи на посаді судді або мають однаковий стаж роботи на посаді судді, перевага надається учаснику, який має більший стаж професійної діяльності у сфері права.

За результатами конкурсного добору Вища кваліфікаційна комісія суддів України надсилає до Вищої ради правосуддя відповідно до кількості вакантних посад суддів рекомендації про призначення кандидатів суддями.

Відповідно до внесеної Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рекомендації Вища рада правосуддя на своєму засіданні розглядає питання про призначення кандидата на посаду судді, та в разі ухвалення позитивного рішення вносить подання Президентові України про призначення судді на посаду.

Відповідно до ч.1 розділу ІІІ Положення № 143/зп-16, кваліфікаційне оцінювання проводиться на підставі заяви судді (кандидата на посаду судді), поданої для участі у конкурсі на заміщення вакантної посади судді, або рішення Комісії.

За змістом статті 81 цього Закону, встановлено, що спеціальна процедура призначення на посаду судді Верховного Суду передбачає призначення на цю посаду особи, яка за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді.

За частиною 5 статті 81 Закону № 1402, Вища кваліфікаційна комісія суддів України:

- на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді Вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та формує його досьє;

- проводить спеціальну перевірку в порядку, визначеному законом, щодо осіб, які відповідають вимогам до кандидата на посаду судді Вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду;

- проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду, який успішно пройшов спеціальну перевірку;

- за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді Вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або не підтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

У відповідності до статті 83 Закону № 1402, окрім іншого встановлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями:

1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо);

2) професійна етика;

3) доброчесність.

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Статтею 85 Закону № 1402 встановлені етапи кваліфікаційного оцінювання, які включають:

1) складення іспиту;

2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Відповідно до п. 16 ч. 4 статі 85 цього Закону, суддівське досьє має містити висновок Громадської ради доброчесності, який враховується Вищою кваліфікаційною комісією суддів під час дослідження суддівського досьє, як одного з етапів кваліфікаційного оцінювання, передбаченими статтею 85 цього Закону.

Громадська рада доброчесності, на підставі статті 87 цього Закону, утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 6 розділу ІІ Положення № 143/зп-16, встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за Їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Пунктом 4 глави 6 розділу ІІ цього Положення встановлено, що рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту та оцінювання критеріїв особистої і соціальної компетентності, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критерію професійної етики чи критерію доброчесності.

Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у випадку отримання суддею мінімально допустимих і більших 12 балів за результатами іспиту та оцінювання критеріїв особистої і соціальної компетентності, а також більше 125 балів за результатами оцінювання критерію професійної етики чи критерію доброчесності.

Пунктом 5 цього розділу встановлено оцінювання критеріїв: 5.1. Критерії компетентності: 5.1.1.Професійна компетентність (за показниками, отриманими під час іспиту) - 300 балів, з яких: 5.1.1.1. Рівень знань у сфері права, у тому числі рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 90 балів. 5.1.1.2. Уміння та навички проведення судових засідань та ухвалення судових рішень - 120 балів. 5.1.1.3. Ефективність здійснення суддею правосуддя або фахова діяльність для кандидата на посаду судді - 80 балів. 5.1.1.4. Діяльність щодо підвищення фахового рівня - 10 балів. 5.1.2. Особиста компетентність - 100 балів. 5.1.3. Соціальна компетентність - 100 балів. 5.2. Критерій професійної етики - 250 балів, з яких: 5.2.1. Морально-психологічні якості - 100 балів. 5.2.2. Інші показники - 150 балів. Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам професійної етики. 5.3. Критерій доброчесності - 250 балів, з яких: 5.3.1. Інтегративність - 100 балів. 5.3.2. Інші показники - 150 балів. Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам до доброчесності.

Встановлення мінімально допустимого балу: 6.1. Мінімально допустимим є бал, отриманий за результатами оцінки критерію кваліфікаційного оцінювання, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні. 6.2. Мінімально допустимий бал визначається для: 6.2.1. Анонімного письмового тестування. 6.2.2. Виконання практичного завдання. 6.2.3. Тестувань при оцінюванні критеріїв особистої та соціальної компетентності. 6.3. Мінімально допустимий бал при складанні іспиту визначається рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів. 6.4. Мінімально допустимий бал, отриманий суддею (кандидатом на посаду судді) при оцінювання критеріїв особистої та соціальної компетентності, визначається на підставі висновку про підсумки тестувань особистих морально- психологічних якостей та загальних здібностей.

Суддя (кандидат на посаду судді), який отримав бал нижчий за мінімально допустимий, у подальшому не виконує практичне завдання або не складає анонімне письмове тестування та за результатами етапу «Іспит» не допускається до етапу «Дослідження досьє та співбесіда».

Оцінка інших показників критеріїв встановлюється шляхом виведення середнього арифметичного на підставі оцінок кожного члена Комісії, який брав участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІІ Положення Комісія після встановлення результатів етапу оцінювання повідомляє суддю (кандидата на посаду судді) щодо допуску до наступного етапу. До наступного етапу кваліфікаційного оцінювання допускаються судді (кандидати на посаду судді), які отримали мінімально допустимі і більші від них бали за результатами іспиту та/або оцінювання критеріїв особистої чи соціальної компетентності, або балу більшого від 0 балів за результатами оцінювання критерію професійної етики чи критерію доброчесності.

Тобто з аналізу вищенаведених вимог Положення та Закону вбачається, що в межах наданих Законом повноважень, ВККС проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді Верховного Суду за визначеними законом критеріями (компетентність (професійна, особиста, соціальна), професійна етика та доброчесність), визначає кількість балів, за результатами оцінки критеріїв кваліфікаційного оцінювання, встановлює мінімально допустимий бал, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні, та ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді, визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_4 самостійно виявила бажання брати участь у конкурсі на заміщення вакантної посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, про що подала заяву для участі у конкурсі, що цілком відповідає ч.1 розділу ІІІ Положення.

В першому етапі кваліфікаційного оцінювання, за загальним результатом іспиту ОСОБА_4 у відповідності до додатків 1, 5 до рішення Комісії від 29 березня 2017 року № 23/зп-17 за результатами іспиту отримала 141,25 бала та була допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання у межах процедури конкурсу - «Дослідження досьє та проведення співбесіди» (арк. справи 60, 61).

Як вбачається з рішення ВККС, громадською радою доброчесності 24 квітня 2017 року до Комісії надано інформацію стосовно кандидата на посаду судді Верховного Суду Головчук С.В., а 23 травня 2017 року - висновок про невідповідність кандидата критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений ГРД 22 травня 2017 року, який відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону внесений на розгляд Комісії у пленарному складі для прийняття рішення про підтвердження здатності кандидата на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4 здійснювати правосуддя у цьому суді.

Комісією у складі Колегії досліджено досьє, зокрема висновок та інформацію, надану Громадською радою доброчесності, пояснення кандидата і 28 квітня 2017 року проведено співбесіду. За результатами проведеної співбесіди прийнято рішення про оголошення перерви для прийняття рішення за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, прийнятого стосовно кандидата на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4

За результатами розгляду якого, на засіданні 10 липня 2017 року Комісією прийнято рішення № 177/вс-17, яким ОСОБА_4 визнано такою, що за критеріями професійної етики та доброчесності підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду (арк. справи 66-79).

Рішенням Комісії від 18 липня 2017 року № 76/зп-17 - визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів касаційних судів у складі Верховного Суду доручено колегіям Комісії, які проводили другий етап кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу, оголошеного 7 листопада 2016 року (арк. справи 80-82).

Комісія, заслухавши доповідача, дослідивши досьє, висновок та інформацію Громадської ради доброчесності, надані кандидатом пояснення, рішення Комісії № 177/вс-17 та результати співбесіди, під час якої вивчено питання про відповідність ОСОБА_4 критеріям кваліфікаційного оцінювання, дійшла таких висновків (в частині визначення кількості балів):

- за критеріями компетентності (професійної, особистої та соціальної) - 291,25 бала. При цьому критерій професійної компетентності ОСОБА_4 оцінено Комісією на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу ІІ Положення. Критерії особистої та соціальної компетенції ОСОБА_4 оцінено Комісією на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-10 глави 2 розділу ІІ Положення;

- за критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними пунктом 11 глави 2 розділу ІІ Положення, кандидат набрала 155 балів. Критерій оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, співбесіди, рішення Комісії № 177/вс-17, інформації Громадської ради доброчесності;

- за критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними пунктом 12 глави 2 розділу ІІ Положення, кандидат набрала 170 балів. Критерій оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, співбесіди, рішення Комісії № 177/вс-17, інформації Громадської ради доброчесності.

Таким чином, за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидат на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4 набрала 616,25 бала і рішенням Комісії від 27 липня 2017 року № 211/вс-17 визнана такою, що підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та включена до рейтингу кандидатів на зайняття 30 вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду за номером 46.

Тобто, з аналізу викладеного вбачається, що рішення від 27 липня 2017 року прийнято Вищою кваліфікаційною комісією суддів України в межах, та на підставі наданих Законом повноважень, з належним чином визначеними, та обґрунтованими оціненими показниками набраних нею балів, які сформовані відповідачем в сукупності за критеріями: компетентності (професійної, особистої та соціальної), професійної етики, доброчесності, на підставі дослідженого досьє, висновку, інформацію Громадської ради доброчесності, пояснень кандидата, рішення № 177/вс-17 та результатів співбесіди, що спростовує посилання позивача на відсутність в рішенні відповідача належних обґрунтовань походження отриманих нею балів.

Зі змісту частини третьої статті 88 Закону № 1402 вбачається, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Позивачем не наведено суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження передбачених частиною третьою статті 88 Закону підстав для скасування рішення Комісії, а з дослідження колегією суддів рішення відповідача в розрізі обґрунтованих позивачем вимог, не вбачається жодних обставин, що свідчать про його скасування з встановлених ч. 3 статті 88 Закону № 1402 підстав. Крім цього позивачем, під час звернення до суду з цим позовом, не зазначено, які саме обов'язки не виконала Комісія під час винесення рішення, та які права позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду Комісією було порушено, тоді як заяву про участь у конкурсі останньою подано особисто.

До того ж, доводи позивача про «упередженість ВККС при винесенні рішення стосовно неї», спростовується тим, що рішення Комісії від 27.07.2017 року № 211/вс-17 не містить оцінки судового рішення у справі ОСОБА_5 до Вищої ради юстиції, в прийнятті якого брала участь у складі колегії суддів ВАСУ ОСОБА_4, а як повідомлено в запереченнях відповідачем, стосовно вказаних у висновку Громадської ради доброчесності доводів, ОСОБА_4 надала усні і письмові пояснення, які були оцінені Комісією під час співбесіди та враховані в оскаржуваному рішенні Комісії (арк. справи 51).

При цьому, суд вважає доречними заперечення відповідача в частині того, що ОСОБА_4 під час складання анонімного письмового тестування, виконання практичного завдання та проведення співбесіди не зверталась до Комісії з будь-якими заявами щодо порушення процедури її кваліфікаційного оцінювання.

При цьому колегія суддів не приймає посилання ОСОБА_4 в позові, на незгоду з рішенням Громадської ради доброчесності в частині відсутності повноважень досліджувати судові рішення, під час оцінки відповідним критеріям доброчесності, оскільки в даній справі рішення ГРД не оскаржується.

Колегія суддів не приймає і посилання на те, що члени Комісії визначали результати кваліфікаційного оцінювання щодо неї упереджено, внаслідок скасування нею рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, під час розгляд справи у суді, оскільки позивач не надала жодних підтверджуючих доказів, що свідчать про упередженість відповідача щодо неї з цих підстав. До того ж, ці обставини не покладені в оцінку рішення відповідача, та не були критерієм для заниження набраних нею балів, за результатами проведеного кваліфікаційного оцінювання.

Крім того, позивач не скористалась наданим їй правом заявляти відводи членам комісії, при наявності сумнівів з її боку у їх упередженості.

Отже, Комісія, у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, зокрема, відповідно до порядку проведення кваліфікаційного оцінювання суддів, встановленого статтями 83-88 Закону та Положення.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення органами державної влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти встановлені законом права і обов'язки владних суб'єктів, які визначають ступінь самостійності їх реалізації з урахуванням принципу верховенства права, і полягають у тому, що при вчиненні дій та прийнятті рішень владний суб'єкт здійснює свої повноваження з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих дій або рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Тобто визначення конкретної кількості балів, з врахуванням вимог Закону № 1402-VIII та Положення віднесено до дискреційних повноважень та компетенції Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, як постійно діючого органу у системі судоустрою України.

Отже за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Комісії щодо кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу - Вищої кваліфікаційної комісії суддів України як постійно діючого органу у системі судоустрою України.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача прийнято на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені діючим законодавством, з належним обґрунтуванням отриманих ОСОБА_4 балів, виставлених за результатами проведеного кваліфікаційного оцінювання, а тому відсутні підстави для скасування рішення Комісії від 27 липня 2017 року № 211/вс-17 в частині визначення за результатами кваліфікаційного оцінювання кількості балів.

Також немає підстав для внесення до ВРП рекомендації про призначення позивача на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, оскільки за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидат на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4 набрала 616,25 балів і рішенням Комісії від 27 липня 2017 року № 211/вс-17 визнана такою, що підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та включена до рейтингу кандидатів на зайняття 30 вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду за номером « 46». Тобто перевага надана 30 першим кандидатам, які були переможцями конкурсу.

Крім цього, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобов'язання Вищу кваліфікаційну комісію суддів України визначити за результатами кваліфікаційного оцінювання кількість балів, яка об'єктивно відповідає кваліфікації та іншим критеріям, оскільки, як вказувалось судом вище, в рішенні відповідача визначена належним чином обґрунтована кількість балів, отримана позивачем за результатами кваліфікаційного оцінювання в межах проведеного конкурсу, проведення цього конкурсу завершилось, а вимоги Положення № 143/зп-16 та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачають будь-яких виключень щодо повторного оцінювання кандидата на посаду судді за результатами кваліфікаційного оцінювання, після завершення конкурсу, за результатами якого позивачу вже виставлена отримана нею кількість балів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення від 27 липня 2017 року, зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення Верховного Суду як суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складений 27.03.2018 року.

Головуючий Васильєва І.А.

Судді: Олендер І.А.

Юрченко В.П.

Ханова Р.Ф.

Хохуляк В.В.