Справа № 804/7209/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 р. Справа № 804/7209/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛМІТЕД») до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ДИСТРИБЮШІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО РЕСУРСИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ФЕШН», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, наказу та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛМІТЕД») до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ДИСТРИБЮШІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО РЕСУРСИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ФЕШН», ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнень, позивач просить:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемним Договору застави майнових прав №01-1113/Т (№01-1113/Т/8) від 31.07.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»;
- визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №80 від 07.08.2017 року, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліш Віктором Миколайовичем.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно отриманого позивачем повідомлення №1445 від 08 серпня 2017 року, відповідач визнав нікчемними правочини, у т.ч. Договір застави майнових прав № 01-1113/Т/8 від 31 липня 2014р. щодо виконання Кредитного договору № 01-1113/Н від 18.10.2012р., укладеного між ТОВ «ОЛО ДИСТРИБЮШН» та ПАТ «АКТАБАНК», право вимоги за якими було відступлено ПАТ «АКТАБАНК» на користь позивача. Повідомлення про нікчемність правочинів обґрунтовано ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та винесено на підставі перевірки Кредитного договору № 01-1113/Н від 18.10.2012р. Підставою нікчемності правочинів є висновок відповідача, що вищевказані договори були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, з чого він вбачає наявність підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, відповідач неправомірно застосував до цих договорів вказані положення Закону, а також несвоєчасно здійснив процедуру проведення перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, що здійснюється протягом процедури ліквідації банку. Також в оскаржуваному наказі не було визначено, які саме ознаки нікчемності правочинів і які норми законодавства було порушено при укладенні цих договорів із посиланням на нормативно-правовий акт, яким такий порядок було затверджено, незважаючи на те, що це є обов'язковим для визнання правочину недійсним. Позивач вважає наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» №80 від 07.08.2017р. неправомірним, безпідставним та таким, що не ґрунтується на встановлених фактах і доказах, а отже він підлягає визнанню неправомірним з одночасним застосуванням наслідків такого визнання, шляхом його скасування.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до матеріалів справи письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, що всі дії відповідача було здійснено з дотриманням чинного законодавства та просив у задоволенні позову відмовити.
Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Ухвалою суду від 11.12.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК» Куліш Віктору Миколайовичу (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі -Закон»), протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо їх нікчемності з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
На виконання вищезазначених вимог Закону, відповідачем була проведена перевірка договорів при кредитуванні ТОВ «ОЛО ДИСТРИБЮШН» за кредитним договором № 01-1113/Т від 18.10.2012р. за результатами якої було виявлено: - Договір застави майнових прав № 01-1113/Т/8 від 31.07.2014р. укладеному між ПАТ «АКТАБАНК» та юридичною особою - Компанія «ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД» на грошові кошти, розміщені на депозиті в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 01-1113/Т від 18.10.2012р.
У зв'язку з чим, відповідачем складено повідомлення №1445 від 07.08.2017р. про нікчемність наступних правочинів, а саме: - Договір застави майнових прав № 01-1113/Т/8 від 31.07.2014р. укладеному між ПАТ «АКТАБАНК» та юридичною особою - Компанія «ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД» на грошові кошти, розміщені на депозиті в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 01-1113/Т від 18.10.2012р., як такого, що містить ознаки нікчемності визначені пунктами 1, 2, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Суд вирішуючи питання щодо правомірності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в повідомленні про нікчемність правочинів №1445 від 07.08.2017р., зазначає, що договори застави майнових прав призвели до віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних та є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛО ДИСТРИБЮШН» було укладено з ПАТ «АКТАБАНК» Кредитний договір № 01-1113/Н від 18.10.2012р. про надання кредиту в іноземній валюті в сумі 600 000 (шістсот тисяч) доларів США 00 центів.
Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержагель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч.1 ст.583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором № 01-1113/Н від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК», ТОВ «ОЛО ДИСТРИБЮШН» та іншими особами були укладені наступні договори:
- Договір застави № 01-1113/Т/1 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ПРОСКО РЕСУРСИ»;
- Договір застави № 01-1113/Т/2 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ПРОСКО РЕСУРСИ»;
- Договір застави № 01-1113/Т/З від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ОЛО ФЕШН»;
- Договір поруки № 01-1113/Т/4 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ПРОСКО РЕСУРСИ»;
- Договір поруки № 01-1113/Т/5 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ОЛО ФЕШН»;
- Договір поруки № 01-1113/Т/6 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договір поруки № 01-1113/Т/7 від 18.10.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_4;
- Договір застави майнових прав № 01-1113/Т/8 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» (Заставодержатель) та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (Заставодавець), предметом якого є право вимоги на отримання грошових коштів, заставна вартість - 400 000,00 доларів США.
Згідно ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
01.08.2014р. відбулося погашення зобов'язань ТОВ «ОЛО ДИСТРИБЮШН» перед ПАТ «АКТАБАНК» за Кредитним договором № 01-1113/Н від 18.10.2012р. за рахунок звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав № 01-1113/Т/8 від 31 липня 2014р., укладеним між ПАТ «АКТАБАНК» (Заставодержатель) та Компанією «FUN AM A HOLDINGS LIMITED» (Заставодавець).
Отже, Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, відступило право вимоги за Кредитними договорами позивачу, про що між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (Первісний кредитор), Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» (Новий кредитор) та ТОВ «ОЛО ДИСТРИБЮШН» укладено Договір про відступлення права вимоги від 01.08.2014р.
Вирішуючи питання, щодо нікчемності Договору застави майнових прав №01-1113/Т (№01-1113/Т/8) від 31.07.2014р., з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд зазначає наступне.
У відповідності до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Визначаючи підстави для визнання правочину нікчемним, відповідач у повідомленні №1445 від 07.08.2017р. послався на положення п.1,2, 5, 6, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених правочинів нікчемними з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про відступлення права вимоги та договору застави майнових прав, вони містять в собі умови, відповідно до яких відступлення прав вимоги ПАТ «АКТАБАНК» відбулось в інтересах як Банку, так і нового кредитора - Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», оскільки погашення заборгованості на користь ПАТ «АктаБанк» було фактично здійснено. Позивач вчинив на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: взяв на себе зобов'язання щодо сплати коштів на користь Банку та передав Банку в заставу своє право грошової вимоги. Банк же не приймав на себе зобов'язань взагалі, а навпаки - отримав погашення зобов'язань на свою користь.
Відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, правочини, вказані в повідомленні, - не містять ознак нікчемності правочинів визначених п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Згідно п.2 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.
Проте, договори застави майнових прав та договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, - не містять даних елементів.
Наслідком укладення договору про відступлення права вимоги та договору поруки та застави стало те, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення зобов'язань. Тобто, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги отримавши з прибутковим показником погашення на свою користь.
Уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення договору застави майнових прав, відбулось одночасне погашення заборгованості перед ПАТ «АКТАБАНК», за рахунок Нового кредитора, та зменшення заборгованості Банку по грошовим зобов'язанням останнього.
Звернення стягнення ПАТ «АКТАБАНК» на майнові права третіх осіб, призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок зменшення обсягу зобов'язань Банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів, мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку ПАТ «АКТАБАНК». Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених п.2 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність.
Так, згідно ст. 546 ЦК України, забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.
Укладення Договорів застави майнових прав, що визнані відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» перед ПАТ «АКТАБАНК». В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог, а отже в даному випадку не розглядається і не може розглядатись зазначена підстава нікчемності правочинів.
Договір застави майнових прав, не передбачає прийняття Банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, а навпаки: Банк набув майнові права та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобов'язань Банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже пункт 5 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може бути застосований до договору про відступлення права вимоги, договору застави майнових прав.
За приписами п. 6 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Проте, Договір застави майнових прав №01-1113/Т/8 від 31.07.2014 року, не є банківським кредитом, визначення якого міститься в Закону України "Про банки і банківську діяльність".
Укладені Договори про відступлення права вимоги, Договір застави майнових прав не передбачають отримання будь-яких грошових коштів від ПАТ "АКТАБАНК", а передбачають отримання грошових коштів саме ПАТ "АКТАБАНК" від заставодавця (майнового поручителя).
Отже, Договір застави майнових прав №01-1113/Т/8 від 31.07.2014 року не містить ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 6 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
За приписами п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
При цьому, суд вважає, що до Договору застави майнових прав №01-1113/Т/8 від 31.07.2014 року також не може бути застосований і пункт 7 частини 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" оскільки внаслідок укладення Договору застави майнових прав, "АКТАБАНК" не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги Компанії "ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", оскільки грошові кошти з банку виведені не були.
При цьому, перехід до Заставодавця права вимоги не є пільгою, оскільки такий перехід прямо передбачений статтями 512, 576 Цивільного кодексу України для будь-якого кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання.
За Договором застави майнових прав ПАТ "АКТАБАНК" було прийнято виконання основного зобов'язання у повному обсязі, внаслідок чого, заборгованість ТОВ "ОЛО ФЕШН" перед ПАТ "АКТАБАНК" була повністю погашена в повному розмірі, тобто виключається наявність обставин, щодо прийняття меншого виконання зобов'язань, тобто надання пільги.
Крім того і майнові права, передані за Договорами про відступлення права вимоги на користь позивача, не можуть вважатися перевагами чи пільгами в контексті приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
У матеріалах справи не має належних і допустимих доказів того, що метою укладення договору застави майнових прав було надання позивачу певних переваг (пільг).
Відповідачем не доведено суду, в чому саме полягає отримана позивачем або третіми особами перевага перед іншими кредиторами банку. Отже, звернення стягнення на заставлене право вимоги - грошові зобов'язання Банку не є перевагами чи пільгами в контексті приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Отже, положеннями ст. 228 ЦК України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.1, 2 ст.228 ЦК України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України). Крім цього, ч.3 ст.228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів, які б свідчили, що спірний правочин є таким, що порушує публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність в Уповноваженої особи підстав для визнання правочину нікчемним та винесення з цього приводу Наказу та направлення повідомлень про нікчемність правочину.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Отже, згідно діючого Порядку, відповідачем не дотримано строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АктаБанк» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище правочинів до нікчемних, то в останнього обов'язок, визначений ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI, не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів.
Таким чином, дії відповідача щодо визнання нікчемним договору та направлення повідомлень про нікчемність правочинів, не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Наказ "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 07.08.2017 року №80.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст.71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із системного аналізу викладених положень та обставин справи вбачається, що позовні вимоги Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛМІТЕД») до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ДИСТРИБЮШІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО РЕСУРСИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ФЕШН», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, наказу та скасування наказу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛМІТЕД») до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ДИСТРИБЮШІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО РЕСУРСИ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛО ФЕШН», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, наказу та скасування наказу, - задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемним Договору застави майнових прав №01-1113/Т (№01-1113/Т/8) від 31.07.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» («ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛМІТЕД»).
Визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №80 від 07.08.2017 року, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктором Миколайовичем.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова