Справа № 331/1632/18
Суддя: Скользнєва Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/36/2018
Справа № 331/1632/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. № 8 «а»АДРЕСА_1) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України (місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, пл.. Пушкіна, буд. № 4), головного інспектора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 (адреса для листування: 69095, м. Запоріжжя, пл.. Пушкіна, буд. № 4) про визнання протиправною та скасування постанови № 128 від 31 серпня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2, в якому позивач просить:

- поновити йому строк на оскарження постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 128 від 31 серпня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 128 від 31 серпня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.06.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_2 складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

10.06.2016р. за результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП на підставі протоколу від 06.06.2016р. інспектором Балабановим Р. В. винесено постанову № 68, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2017 року визнано незаконною та скасовано наведену постанову № 68 від 10.06.2016 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 року вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Разом з тим, на виконанні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 52292496 про стягнення вищезазначеного штрафу у розмірі 850 гривень. Під час ознайомлення з матеріалами провадження 13 лютого 2018 року представнику позивача стало відомо, що на виконанні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя знаходиться ще одна постанова № 128, видана 31.08.2016 року Державно-будівельною архітектурною інспекцією у Запорізькій області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.188-42 КУпАП та стягнення з нього на користь держави штрафу у подвійному розмірі 13 600 грн. Вказану постанову по пошті позивач не отримував. На розгляд справи про адміністративне правопорушення не викликався, тому вважає, що пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин.

Посилаючись на те, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП, вважає, що припис був незаконний, тому відсутня і обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказах, зазначивши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи письмова розписка про отримання судової повістки в суді, відповідно до якої представник відповідача ОСОБА_4 отримала 05.03.2018 року судову повістку. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від неї до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Причини своєї неявки суду не повідоми. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, визнані поважними причини пропуску строків для звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 128 від 31 серпня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення. Позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у відкрите судове засідання та зобовязано відповідачів у строк до 05 березня 2018 року подати до суду відзив на позовну заяву позивача. (а.с. 30-31)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 5, повноважний представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України особисто 03 березня 2018 року отримав копію ухвали суду від 23.02.2018р. (а.с. 33)

05 березня 2018 року до суду від представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, з якого вбачається, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України позов ОСОБА_1 не визнає з підстав, наведених по тексту відзиву та доданих до нього копій документів. (а.с. 40-51)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 3, головний інспектор Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 01 березняо 2018 року отримав копію ухвали суду від 23.02.2018р. (а.с. 34)

Обовязку щодо подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, у строк, зазначений в ухвалі суду від 23.02.2018р. року відповідач ОСОБА_2 не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності відповідачів та/або їх представників не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи відсутність повідомлень належним чином повідомлених відповідачів про причини неявки в судове засідання, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Приймаючи до уваги заяву представника позивача, відзив на позовну заяву представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 06.06.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_2 складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

10.06.2016р. за результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП на підставі протоколу від 06.06.2016р. інспектором Балабановим Р. В. винесено постанову № 68, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2017 року визнано незаконною та скасовано постанову № 68 від 10.06.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.. (а.с. 11-15)

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 року постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року залишена без змін. (а.с. 8-10)

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщоі нше не встановлено законом

06.06.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_2 складено припис № 67 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого ОСОБА_1 мав усунути допущені ним порушення: будівництво садового будинку № 13 в СТ «Ремонтнік ЗАЛК» Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області гр. ОСОБА_1 здійснено з порушенням п. 3.25 Державнихбудівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44. (а.с. 16-17)

Постановою № 128 від 31.08.2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6.800 гривень. По тексту зазначеної постанови зазначено, що замовником будівництва садового будинку на земельній ділянці № 13 в СТ «Ремонтнік ЗАЛК» Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області гр. ОСОБА_1 вимоги припису № 67 від 06.06.2016 року не виконано, а саме: виявлене порушення не усунуто, обєкт не приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, шляхом перебудови зазначеного будинку, чим порушив п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553. (а.с. 18-19)

Частиною 1 ст. 188-42 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до статті 280 КУпАп орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до матеріалів перевірки, припису № 67 від 06.06.2016р. та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 31 серпня 2016 року відповідачем визнано винним позивача та притягнуто до відповідальності за невиконання умов приписку.

Проте, матеріали перевірки не містять жодних доказів того, що саме позивачем здійснено будівництво вказаного садового будинку, відповідачем не встановлено ким саме було побудовано вказаний будинок та час його будівництва, що встановлено судовими рішеннями при розгляді справи № 331/6799/16-а.

Пунктом. 3. ч. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553 встановлює, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обовязкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Таким чином, припис вважається виданим відповідно до закону у разі виявлення порушення. Проте, враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення не доведена, що встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року, то відповідно ОСОБА_1 не повинен усувати порушення, шляхом перебудови будинку, яке ним не вчинялося.

Дії суб'єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності при відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення і винність особи у його вчиненні, не можуть вважатися правомірними та порушують принцип презумпції невинуватості, визначений статтею 62 Конституції України. Будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

У рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

За викладених обставин у даній справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували б правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачами під час прийняття вказаної постанови не враховано відсутність достатніх даних та доказів, що підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перевірено наявність підстав для визнання винним позивача у вчиненні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність доказів події адміністративного правопорушення, зазначеної в постанові № 128 від 31.08.2016 року.

Відповідно до ст.ст. 151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були прокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що відповідачами будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надано, суд приходить до висновку про те, що відповідачами не виконано обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на них статтею 77 КАС України, у зв'язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови 128 від 31.08.2016 року із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутість події такого правопорушення.

Керуючисьст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. № 8 «а»АДРЕСА_1) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 128 від 31 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України.

Повний текст рішення складено 21 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

21.03.2018 .