Справа № 333/330/18
Суддя: Герасименко С. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/330/18
Провадження № 2-а/333/61/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

при секретарі Уляницькій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 638454 від 10.01.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. В обґрунтування зазначив, що 10.01.2018 року він керуючи транспортним засобом CHEVROLET, д.н. НОМЕР_1 рухався по пр. Соборний у м. Запоріжжі та був зупинений інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 яка заявила, що позивач порушив п. 8.5.1 ПДД України, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» та здійснив її перетин не пов'язаний з обїздом перешкоди. Позивач заперечує проти вчинення ним зазначеного правопорушення та вважає, що постанова підлягає скасуванню, як така, що постановлена з груби порушенням вимог чинного законодавства.

В судове засідання сторони не з'явились.

Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Відзив у встановлений судом строк не надав. Від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про перенесення розгляду справи, у звязку з тим, що ОСОБА_2 перебуває у відпустці та перебуває за межами України. Документів підтверджуючих поважність неявки інспектора поліції в судове засідання суду не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України вбачається, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2018 року інспектором інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 638454, згідно якої 10.01.2018 року о 18 год. 20 хв. у м. Запоріжжі по пр. Соборний ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив п. 8.5.1 ПДД України, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» та здійснив її перетин не пов'язаний з обїздом перешкоди, за що передбачена відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вважаючи, що порушення правил дорожнього руху не допускав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до розяснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного зясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування індивідуального акта задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 638454 від 10.01.2018 року винесену інспектором патрульної поліції 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 27.03.2018 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко