Справа № 820/924/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 березня 2018 р. № 820/924/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності (дій) та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2М.) звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 19.06.2017 року № 100/24232 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.63 Закону України Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції з урахуванням довідки від 19.06.2017 року № 100/24232 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, починаючи з 01 січня 2016 року із збереженням проценту обчислення основного розміру пенсії, який існував на момент її призначення, а саме у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців;

- зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом одного місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звільнений в запас 10.04.2000 року з посади начальника відділення паспортно-реєстраційної та міграційної роботи Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області та призначено пенсію за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ на підставі Закону №2262-ХІІ у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 77 % грошового забезпечення.

Позивач посилається на Закон України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положення постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, №947 від 18 листопада 2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006р. №268, відповідно яких передбачений перерахунок з 01.01.2016 року раніше призначеної пенсії.

У зв'язку з нездійсненням відповідачем перерахунку та виплати пенсії позивач звернувся з даним позовом до суду.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з інформацією про процесуальні права та обовязки була надіслана відповідачу та отримана повноважною особою 19.02.2018 року (а.с.29).

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до Пенсійного фонду України для формування потреби в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення, встановленого Постановою №988. В свою чергу, Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України щодо необхідності повідомлення Міністерства фінансів України про виділення додаткових асигнувань для забезпечення перерахунку пенсій. Однак, як зазначає відповідач, необхідні кошти для перерахунку пенсій з Державного бюджету України не надходили. Отже, відповідач зазначає, що ним виконано всі необхідні дії з метою дотримання законодавства при перерахунку пенсії позивача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України передбачено, що даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАСУ справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ.

Пенсія позивачу призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області від 19.06.2017р. №100/24232 (а.с.17), виданою позивачу, відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року за посадою НАЧ.ВІДДІЛ.ПР ТА МР КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РВ ХМУ УМВСУ В ОСОБА_1 НАЧАЛЬНИК ВІДДІЛЕННЯ становить:

- посадовий оклад - 2700,00 грн.;

- оклад за спеціальним званням підполковник поліції - 2200,00 грн.;

- надбавки за вислугу років - 2450,00 грн.;

- премія 74,24 грн.;

- всього 7424,24 грн.

11 січня 2018 року позивач направив на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяву про перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ЛК ГУМВС України в Харківській області №100/24232 від 19.06.2017 (а.с.14).

Листом від 26.01.2018 року №183/Т-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України (а.с.15).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 та на підставі листа Пенсійного фонду України від 28.02.2017р. №9493/02-23, надіслано до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області список осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ для оформлення довідок про грошове забезпечення згідно постанови КМУ від 11.11.2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області надано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області довідки про грошове забезпечення колишніх співробітників Міністерства внутрішніх справ України, зокрема довідку позивача від 19.06.2017р. №100/24232.

Для проведення перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення, встановленого Постановою №988, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до Пенсійного фонду України для формування потреби в бюджетних коштах.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей.

Вищезгаданим Законом внесено доповнення до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивача у зв'язку із зміною розміру видів грошового забезпечення не проведений з вини органів Пенсійного фонду України, та повинен бути проведений з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Положеннями абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно ст. 102 Закону України Про Національну поліцію пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та Постановою від 18 листопада 2015 року №947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393, яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України - Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком №45.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2, 3 ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. (п. 4 Порядку №45)

Частинами 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок робітникам з державного бюджету, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі №21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі №21- 44а10). Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо, в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016).

Відповідно до положень Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Крім того, як вбачається з наданих пояснень відповідача у відзиві на позов, останній не заперечує право позивача на перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, на підставі наданої довідки від 07.06.2017р. №100/34273- про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Відмову у перерахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідач обґрунтовує не надходженням коштів з Державного бюджету України.

Відповідач у відзиві на позов зауважує на пропуску строку звернення до суду, та просить суд залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Щодо вищевикладеного суд зазначає наступне.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, відповідно ч.3 ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції Закону України від 15.07.2015 №614, який набрав чинності 01.01.2016), перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 01.01.2016р. не проведений перерахунок пенсії саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ч. 3 ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, враховуючи те, що право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки право позивача на перерахунок та виплату пенсії прямо передбачено чинним законодавством.

15 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув зразкову справу №Пз/9901/8/18, за позовом громадянина (пенсіонера органів внутрішніх справ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії. Рішенням адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статтями 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 19.06.2017 № 100/34759- для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статтями 51,63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 19.06.2017 № 100/34759- для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Вказане рішення набрало законної сили.

Адміністративна справа, яка розглядається судом, відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду № Пз/9901/8/18.

На підставі ч. 3 ст.291 КАС України, суд при вирішенні адміністративного спору враховував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача, які заявлені до ГУ ПФУ в Харківській області про перерахунок та виплату пенсії.

Щодо позовної вимоги позивача про збереження проценту обчислення основного розміру пенсії, який існував на момент її призначення, а саме у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців, суд відзначає наступне.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Харківській області від 08.02.2018 №1210 встановлено, що основний розмір пенсії позивача складає 73 % грошового забезпечення (а.с. 13).

Позивачем до суду не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достовірних та достатніх в розумінні ст. ст. 73-76 КАСУ доказів визнання протиправним та скасування органом Пенсійного фонду України, судом або іншим уповноваженим органом рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до якого ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу 26 років в розмірі 73 процентів відповідного грошового забезпечення при звільненні у відставку за віком з органів МВС України, через що зазначене рішення є чинним.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов'язання ГУПФ України в Харківській області сплачувати позивачу щомісячно пенсію у розмірі 73 % від суми грошового забезпечення, оскільки відповідач не відмовляв у її сплаті у встановленому або у меншому розмірі.

За правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 року по справі № 21-484а13, підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення пенсійного органу, прийняте з цього питання.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що відповідач на підставі поданої позивачем заяви рішення щодо перерахунку розміру пенсії від суми грошового забезпечення не приймало.

Крім того, позовна вимога позивача про зобовязання сплачувати ОСОБА_2 щомісячно пенсію у розмірі 73 % є направленою на майбутнє.

Щодо цього, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, для захисту порушеного права має бути наявним факт такого порушення і, в разі його відсутності, фактично відсутній предмет спору, а суд не може, відповідно, надати судовий захист у звязку з відсутністю факту порушення права особи, у звязку з чим захист права на майбутнє є таким, що не передбачений процесуальним законом через що є неможливим.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257,258,262, 246, 255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності (дій) та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 19.06.2017 року № 100/24232 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (61060, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) відповідно до ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції з урахуванням довідки від 19.06.2017 року № 100/24232 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, починаючи з 01 січня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (61060, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) витрати по оплаті судового збору в загальному розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 березня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.