Справа № 815/504/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м. Одеса Справа № 815/504/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати різниці в пенсії за минулий час; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо перерахунку та підвищення пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.08.2017 року, виходячи з 270978,23 грн. грошового забезпечення за 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату ОСОБА_1 донарахованих сум пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, починаючи з 01.08.2017 року, виходячи з 270978,23 грн. грошового забезпечення за 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач при призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) не врахував усіх додаткових видів його грошового забезпечення, зокрема, щомісячної додаткової грошової допомоги, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою судді від 19.02.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

05.03.2018 до канцелярії суду від представника відповідача надійшло відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що щомісячна додаткова грошова допомога, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому підстави для їх врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислена пенсія, відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 01.11.2016 №221 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, на підставі його рапорту та наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 18.10.2016 року №447.

В грудні 2016 р. позивачу призначено основний розмір пенсії за вислугу років в розмірі 3784,94 грн. (65% відповідних сум грошового забезпечення). При обчисленні пенсії ГУ ПФУ в Одеській області керувалося довідками про додаткові види грошового забезпечення, яке позивач отримував за останні 24 місяці проходження військової служби перед звільненням, що надавались ВЧ НОМЕР_1 за період з листопада по грудень 2014 року включно, та військовою частиною НОМЕР_2 за період з січня 2015 року по жовтень 2016 року включно.

У зв`язку із тим, що ГУ ПФУ в Одеській області розраховано позивачу менший розмір пенсії, позивач звернувся до теруправління ПФУ із заявою від 06.12.2017 про проведення перерахунку пенсії та виплату різниці в пенсії.

Листом від 27.12.2017 № 2317/В-11 ГУ ПФУ в Одеській області повернуто позивачу долучені до звернення щодо проведення перерахунку пенсії довідки ВЧ НОМЕР_2 від 29.11.2017 року №365 та ВЧ НОМЕР_1 від 04.12.2017 року №154/54/13-733.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим до задоволення, з огляду на наступне.

У відповіді теруправління ПФУ від 27.12.2017 № 2317/В-11 позивачу повідомлено, що відповідно до Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону України від 09.04,1992 № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, та на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 та доданої до нього довідок ВЧ НОМЕР_2 від 29.11.2017 року №365 та ВЧ НОМЕР_1 від 04.12.2017 року №154/54/13-733 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, пенсія за вислугу років у розмірі 65% обчислена з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які визначені Законом та зазначені в цих довідках.

За правилами статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі - Постанова №1294) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міноборони від 11 червня 2008 року № 260, зареєстрованим в Мінюсті 14 липня 2008 року за №638/15329.

Зокрема, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції №260).

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції №260).

Відповідно до п.п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам до складу грошового забезпечення військовослужбовців серед іншого входять одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, зазначені позивачем допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, врахуванню в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії підлягають отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, грошова допомога на оздоровлення (яку позивач отримав в березні 2015 р.), матеріальна допомога (в грудні 2014р. та грудні 2015р.), одноразова премія (в грудні 2014р. та грудні2015 р.) входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зазначена норма не передбачає дискреційних повноважень у відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати пенсії у розумінні Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 (ЄДРСРУ 72290243).

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не повинен втручатися в його компетенцію.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 грн., позивачу у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України належить присудити за рахунок суб`єкта владних повноважень понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати різниці в пенсії за минулий час.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017 в розмірі, обчисленому з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених у довідках Військової частини НОМЕР_2 від 29.11.2017 року №365 та Військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2017 року №154/54/13-733, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, допомоги, одноразової премії та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна. 83, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. сплачені по квитанції №95844 від 12.02.2018р..

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п.15-5 Перехідних положень КАС України .

Суддя Е.А.Іванов

.