Справа № 685/1599/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/1599/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бурлак Г.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

22 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

Представника відповідача: Роюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання зарахувати до спеціального стажу період проходження строкової військової служби та виплату грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання зарахувати до спеціального стажу період проходження строкової військової служби та виплату грошової допомоги.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21.11.2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що період проходження строкової військової служби не може бути зарахований до спеціального стажу позивача, оскільки військова частина № НОМЕР_1 , у якій працював позивач, не передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і поса, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 09.10.2017 року одночасно із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача заявою про виплату грошової допомоги в розмірі десятимісячних пенсій на день її призначення.

Однак, відповідач відмовив йому у виплаті грошової допомоги, оскільки на момент звернення у позивача не було 35 років страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" - "ж" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а період строкової військової служби не може бути зарахований.

Вищевказане слугувало підставою звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні стажу та виплаті грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років та при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десятимісячних пенсій станом на день призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до даного Переліку до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держрпаці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних центрах, діагностичних центрах.

Згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18 грудня 2013 року № 871, медична служба військової частини відноситься до закладів охорони здоров`я.

Пунктом 1 статті 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається із записів в трудовій книжці, позивач в 1977 році закінчив Кам`янець-Подільське медучилище за спеціальністю фельдшер, 15.03.1977 року прийнятий на посаду медсестри Михнівської восьмирічної школи, проходив строкову військову службу з 04.05.1977 року по 27.04.1979 року, з 27.11.1978 по 27.04.1979 перебував на посаді санітарного інструктора ВУС-207 у військовій частині 61042.

Вказане свідчить про те, що позивач як на день призову на строкову військову службу, так і після звільнення, працював в закладі охорони здоров`я на посаді середнього медичного персоналу, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років відповідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Разом з тим, у апеляційній скарзі відповідач не заперечує, що медична служба у військовій частині відноситься до закладів охорони здоров`я, що свідчить про неправомірність відмови позивачу у зарахуванні періоду проходження строкової військової служби.

Таким чином підсумовуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо не зарахування позивачу у спеціальній стаж роботи період проходження строкової військової служби з 27.02.1978 року по 27.04.1979 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2018 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.