Справа № 463/1483/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2018 року

м. Київ

справа №463/1483/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36972/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2016р. (головуючий суддя - Нос С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управліня Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.10.2016р. позовну заяву в частині позовних вимог з 06.09.2011 року по 28.09.2015р. залишено без розгляду.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 12.10.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов?язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 29 вересня 2015 року обчисленої відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% заробітної плати, з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів з врахуванням фактично виплачених сум.

З постановою суду першої інстанції не погодилось управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016р. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності надання документа про сплату судового збору в розмірі 606,32 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2016р. апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

У поданій касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з її невідповідності вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності надання документа про сплату судового збору; заявнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Одночасно апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. В свою чергу вказав, що відсутність коштів не є підставою для звільнення заявника від такої сплати.

Відповідно до наявного у справі повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху заявником отримано 30.11.2016р.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем до суду надіслано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. У разі відмови у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору, відповідач просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги (у разі відмови в розстроченні сплати судового збору) та повертаючи відповідачу апеляційну скаргу на підставі частини 3 статті 108 КАС України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що всі учасники судового процесу рівні перед законом і судом, а тому розстрочення сплати судового збору органам державної влади може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема фізичними та юридичними особами, які зобов?язані його сплачувати. Враховуючи, що недоліки апеляційної скраги відповідачем не усунуто, апеляційний суд дійшов висновку, ща апеляційна скарга підлягає поверненню.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заявником отримано, проте у строк встановлений судом недоліки відповідачем не усунуто, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про повернення апеляційної скарги.

Посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» із змінами внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774 Пенсійний фонд та його органи звільняються від сплати судового збору - є безпідставними, оскільки вказана норма набула чинності з 01.01.2017р., а тому не підлягала застосуванню апеляційним судом до спірних правовідносин.

Що стосується доводів касаційної скарги з приводу відсутності у відповідача коштів, призначених для сплати судового збору, то зазначеному було надано оцінку судом апеляційної інстанції, який дійшов вірного висновку, що відсутність бюджетного фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, та обґрунтовано прийняв рішення про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук