Справа № 826/10727/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Справа № 826/10727/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Солом'янського районного відділу

державної виконавчої служби міста Києва

Головного територіального управління юстиції

у місті Києві

про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження;

- скасування постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження;

- зобов'язання відповідача скасувати постанову від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що на момент винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження дата виконання постанови поліції про накладення на нього штрафу не настала, а тому, на його думку, оскаржуване рішення відповідача є передчасним і протиправним.

З цих та інших підстав, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

У судове засідання 28.03.2018 р. сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ст. 310 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.05.2017 р. Управлінням патрульної поліції було прийнято постанову № БР№858481 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою на позивача накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Зазначена постанова поліції була оскаржена позивачем до Солом'янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29.05.2017 р. у справі № 760/9207/17 вказану позовну заяву було залишено без руху, а ухвалою від 11.09.2017 р. - відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19.04.2018 р.

08.08.2017 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Брикою Є.О. за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови Управління патрульної поліції від 18.05.2017 р. № БР№858481 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у сумі 255, 00 грн., на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54460475 щодо стягнення з позивача штрафу у подвійному розмірі, тобто 510,00 грн. внаслідок його несплати в добровільному порядку.

Вважаючи протиправними дії державного виконавця щодо прийняття зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження, а таку постанову неправомірною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було сплачено в добровільному порядку штраф, визначений йому постановою поліції, і не надано доказів зупинення її виконання.

Дослідивши обставини справи колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1, 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання)

Статтями 291, 299 КУпАП передбачено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що оскарження особою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у виниклих між ними правовідносинах.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент прийняття відповідачем постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54460475 з примусового стягнення у подвійному розмірі штрафу, визначеного йому постановою Управління патрульної поліції від 18.05.2017 р., така постанова Управління оскаржувалася ним в судовому порядку у справі № 760/9207/17 і до теперішнього часу судом не перевірена (судовий розгляд позовної заяви призначено на 19.04.2018 р.).

З огляду на це, у відповідача не було достатніх та необхідних правових підстав для прийняття спірної постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54460475, що обумовлює її протиправність та необхідність скасування.

Водночас, приходячи до такого висновку, судова колегія зазначає, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_2 просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення вказаної постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження, скасувати її та одночасно також зобов'язати відповідача скасувати прийняту ним постанову. Однак, з огляду на вищевикладене та з урахуванням завдань адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що в даному випадку достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання протиправною та скасування постанови від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54460475, що згідно з вимогами ст. 9 КАС України зумовлює необхідність вийти за межі позовних вимог, задовольнивши їх у такий спосіб та відмовити в решті позову.

Таким чином, проаналізувавши доводи обох сторін, відповідно до принципу змагальності, згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийняття спірної постанови від 08.08.2017 р. ВП № 54460475.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 08.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54460475.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя

Судді: