Справа № 802/593/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 березня 2018 р. Справа № 802/593/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 24321, АДРЕСА_1) до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (місцезнаходження: 24400, Вінницька область, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (місце проживання: 24321, АДРЕСА_1) до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (місцезнаходження: 24400, Вінницька область, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що працює в органах прокуратури більше десяти років та на даний час перебуває на посаді прокурора Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області. Окрім того, позивач зазначає, що він є інвалідом другої групи безстроково.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії діяла ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 22 січня 2014 року тобто на час набуття права на призначення пенсії , згідно якої пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У січні 2018 року позивач звернувся до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою у якій просив здійснити перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 22 січня 2014 року та виплатити суму недонарахованої пенсії, оскільки при нарахуванні пенсії не були включені всі види оплати праці, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 31 січня 2018 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Відтак, на думку позивача відмова у перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції діючої на час призначення пенсії є неправомірною.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України.

14 березня 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області надійшов відзив на адміністративний позов. Так, відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 з 21 листопада 2002 року перебуває на обліку в Управлінні та отримував пенсію обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Відповідно до заяви позивача від 05 березня 2014 року було здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії по інвалідності у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 17 січня 2002 року) з урахуванням наданої позивачем довідки про заробітну плату. Згідно довідки, було здійснено перерахунок пенсійної виплати у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697 - VII), згідно п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення" якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом. Призначення та перерахунок пенсій провадиться відповідно до тих нормативних документів, які діють на час звернення особи за призначенням чи перерахунком пенсії. Стаття 86 Закону України "Про прокуратуру" регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури. Відповідно до ч. 20 ст. 86 умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінет Міністрів України. Оскільки, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно - правовий акт не прийнято, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697 - VII не визнано неконституційними, то дії Пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку пенсії є правомірними.

Частиною 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справи визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бершадському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області з 21 листопада 2002 року.

З 17 лютого 2004 року ОСОБА_1 працює в органах прокуратури та на даний час перебуває на посаді прокурора Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 551451 від 23 січня 2014 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності терміном на два роки, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 323890 від 17 лютого 2016 року встановлена друга інвалідності безстроково.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою у якій просив здійснити перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 22 січня 2014 року та виплатити суму недонарахованої пенсії, оскільки при нарахуванні пенсії не були включені всі види оплати праці, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 31 січня 2018 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення"

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1789-ХІІ), редакція якої неодноразово змінювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 05.11.1991 року, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року), прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами І або ІІ групи, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, призначається пенсія по інвалідності. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Так, Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи). Цим же Законом встановлені обмеження максимального розміру пенсії - 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Внесені Законами України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року, "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Крім того, Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, обмеження розміру пенсії максимальним її розміром не передбачав.

Позивачу пенсія була призначена з листопада 2002 року, тобто до набрання чинності вказаними законами.

Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15 липня 2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом України "Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Положеннями ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В абзаці 5 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року, № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, про застосування до спірних правовідносин нормативних актів, що діяли на час їх виникнення, а саме, ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Тобто, із набранням чинності цим Законом, положення ч. 18 ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ щодо перерахунку пенсії втратили чинність.

При цьому, слід зазначити, що вищевказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Отже, як на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, так і на момент розгляду справи судом, чинним законодавством не передбачено такої підстави для перерахунку пенсій прокурорам як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. При цьому, визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України, який, на даний час, відповідних рішень з цих питань не приймав.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: 24321, АДРЕСА_1).

Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (місцезнаходження: 24400, Вінницька область, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 26.03.2018

Суддя Мультян Марина Бондівна