Справа № 826/1572/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 березня 2018 року № 826/1572/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Циганкова А.О.,

представника відповідача: Буняк В.С., Зайвенко О.О., Розваляєва Т.С.,

прокуратури: Кузнецова Ю.В.,

вільного слухача: Міжнародне антикорупційне бюро Папач П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України

до приватного акціонерного товариства "Фанери та плити",

за участю Генеральної прокуратури України,

про анулювання дозволу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Міністерство екології та природних ресурсів України (далі - позивач) з позовом до приватного акціонерного товариства "Фанери та плити" (далі - відповідач), в якому просить анулювати дозвіл від 15.08.2013 року №-004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач здійснює свою діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства, їм не усунуті порушення зазначені в приписах Державної екологічної інспекції у м.Києві, у зв'язку з невиконанням позивачем вимог законодавства в частині виконання обов'язку виконання умов дозволу №-004, терміном дії від 15.08.2013 року по 15.08.2018 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та вимог діючого законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, вказавши на те, що відповідачем вчасно та в повному обсязі усунуті порушення, викладені в акті Державної екологічної інспекції у м.Києві №05/759А, і повністю виконаний припис №05/353п від 25.10.2016 року.

Крім того, вказали на те, що під час перевірки позивача в період з 11.04.2017 року по 21.04.2017 року перевищень нормативів викидів забруднюючих речовин згідно Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з 15.08.2013 року по 15.08.2018 року не виявлено.

Також зауважив, що недопуск інспектора для проведення перевірки відповідача не є підставою для анулювання документу дозвільного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги позивача, вказавши на те, що відповідач протягом 2016-2017 років не виконував приписи про усунення порушень у сфері природоохоронного законодавства та продовжував забруднювати атмосферне повітря, чим створив загрозу здоров'ю мешканців прилеглих будинків.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерством екології та природних ресурсів України було видано Приватному акціонерному товариству «Фанери та плити» Дозвіл №-04 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 15.08.2013 року, терміном дії до 15.08.2018 року.

Державною екологічною інспекцією у місті Києві, за згодою Державної екологічної інспекції України, у період з 17.10.2016 року по 25.10.2016 року, у період з 11.04.2017 року по 21.04.2017 року, у період з 01.11.2017 року по 10.11.2017 року здійснені перевірки ПАТ «Фанери та плити» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства України в частині охорони атмосферного повітря.

За результатами перевірок, проведених Державною екологічною інспекцією у м. Києві (далі - ДЕІ у м. Києві) у період з 17.10.2016 року по 25.10.2016 року (акт №05/759а), у період з 11.04.2017 року по 21.04.2017 року (акт № 05/117а), у період з 01.11.2017 року по 10.11.2017 року (акт №05/363а) встановлено, що відповідачем не виконуються вимоги попередніх приписів, виданих ДЕІ у м. Києві, а саме не розроблено проект з розділом оцінка впливів на навколишнє середовище та не отримано висновок державної екологічної експертизи на монтаж лінії подачі деревинної тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя» для нагрівання термомасла для каландрованого пресу та парафіну, що є частиною виробничого процесу та відноситься до пункту 14 переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 808 від 23.08.2013 року «Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку», що є, на думку позивача, порушенням статей 20-2, 51, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 4, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Листом ПАТ «Фанплит» від 08.12.2017 № 607 підтверджено відсутність висновку державної екологічної експертизи на монтаж лінії подачі деревинної тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя» для нагрівання термомасла для каландрованого пресу та парафіну.

Водночас, в ході попередніх перевірок ПАТ «Фанплит» встановлено, що під час здійснення порівняльних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зазначених в Режимній карті роботи «Конус-Кесселя» на деревинній трісці, складеної ТОВ «Діксі Інжиніринг» та затверджена технічним директором ПАТ «Фанплит» 02.11.2015 року та в Дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-004 від 21.01.2013 виявлено перевищення затверджених граничнодопустимих викидів, установлених дозволом (оксид вуглецю, азоту діоксини), що є наднормативними викидами, а також є невиконанням Умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004 від 21.01.2013 року, що в свою чергу є порушенням статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Так, відповідно до акту ДЕІ у м. Києві № 05/117а перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ «Фанплит», що здійснювалась протягом 11.04.2017 року - 21.04.2017 року, були встановлені наступні порушення: статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правила технічної експлуатації установок очистки газу», затверджені Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 06.02.2009 року № 52, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 13.04.2009 року № 327/16343, пункту 2.1.6.2 Дозволу, відповідно до яких ГОУ установлені на джерелах викидів підприємства повинні забезпечувати ступінь очищення викидів забруднюючих речовин на рівні (не менше) передбаченому паспортами, що не виконується підприємством; в порушення статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що на підприємстві не здійснюється інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин у повітря; підприємством здійснено монтаж лінії подачі деревинної тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя» для нагрівання термомасла, що є частиною виробничого процесу, без відповідного проекту з розділом оцінка впливів на навколишнє середовище та висновку державної екологічної експертизи в порушення статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 13, 34, 39 Закону України «Про екологічну експертизу», Постанови Кабінету Міністрів України №808 від 28.08.2013 року «Про перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку», Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»; в порушення статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 13, 34, 39 Закону України «Про екологічну експертизу», в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, постанови Кабінету Міністрів України № 808 від 28.08.2013 року «Про перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку», ємність для зберігання нафтопродуктів та роздаточні колонки АЗС, що наявна на підприємстві демонтовані без відповідного проекту з розділом оцінка впливів на навколишнє середовище та висновку державної екологічної експертизи, а також виявлено, що водогосподарські споруди та технічні пристрої утримуються в неналежному стані в порушення статті 44 Водного кодексу України, підприємством не проведено інвентаризацію відходів та не здійснено їх декларування, а також виявлено що облік, зберігання та утилізація відходів, що утворюються підприємством здійснюються з порушенням Закону України «Про відходи».

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення планової перевірки, Державною екологічною інспекцією у м. Києві ПАТ «Фанплит» був виданий Припис № 05/71п від 28.04.2017 року, про хід виконання якого суб'єкт господарювання повинен повідомити ДЕІ у м. Києві не пізніше 3-х днів після закінчення встановленого терміну виконання кожного пункту приписів та попереджений про притягнення до відповідальності у разі не виконання вищезазначеного припису.

Державною екологічною інспекцією у місті Києві у період з 12.12.2017 року по 13.12.2017 року було здійснено виїзд для проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в частині стану виконання вимог припису №05/204п від 10.11.2017 року ПАТ «Фанери та плити».

До позапланової перевірки стану виконання припису державну екологічну інспекцію у м. Києві допущено не було, про що складено акт про недопуск до проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 13.12.2017 року.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Так, Міністерство екології та природних ресурсів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Відповідно до статті 34 вказаного Закону, головним завданням контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма держаними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування.

Відповідно до вимог Закону, державному контролю, здійснення якого покладається на Міністерство екології та природних ресурсів України, підлягають у тому числі і використання і охорона земель, надр та стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», громадяни України зобов'язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів а використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» гарантує екологічні права громадянам в тому числі і шляхом виконання обов'язку центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об'єктів економіки та шляхом здійснення державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього середовища.

Відповідно до статті 28 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року, державна екологічна експертиза проводиться відповідно до ЗУ «Про екологічну експертизу».

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про екологічну експертизу» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.

Відповідно до пункту «є» статті 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлена обов'язковість надання висновків державної екологічної експертизи.

Законом України «Про екологічну експертизу» визначено, що метою екологічної експертизи є запобігання негативному впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров'я людей, а також оцінка ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об'єктах.

Відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу», екологічною експертизою визначається ступінь екологічного ризику і безпеку запланованої діяльності, оцінюється вплив діяльності об'єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища і якість природних ресурсів, оцінюється ефективність, повнота, обґрунтованість та достатність заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.

Так, відповідно до статті 13 Закону України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 року, здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затверджений Постановою КМУ від 28.08.2013 року № 808.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.

Згідно зі статтею 11 Закону, для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначена відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, також і у разі перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Статтею 239 Господарського кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); абзац п'ятий виключено; застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Частиною дев'ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" унормовано, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Статтею 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру.

Відповідно до вимог статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у м. Києві було внесено подання про анулювання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПАТ «Фанплит» № -004, терміном дії від 15.08.2013 року по 15.08.2018 року, виданого відповідачем, № 2/4-4-7998 від 21.12.2017 року, з матеріалів якого останньому стало відомо про невиконання приписів Державної екологічної інспекції у місті Києві, про порушення позивачем умов Дозволу та вимог природоохоронного законодавства України, а також про складений акт недопуску до проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства суб'єктом господарювання 13.12.2017 року.

Відповідно до пункту 2.1.3 дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-004 від 21.01.2013 року при проведенні реконструкції, модернізації, введення нових потужностей виробництва підприємство повинно керуватись чинним природоохоронним законодавством України.

Перевіркою зокрема встановлено відсутність проекту з розділом оцінки впливів на навколишнє середовище та не отримано висновок державної екологічної експертизи на монтаж лінії подачі деревинної тріски до термомасляної установки "Конус-Кесселя" для нагрівання термомасла для каландрованого пресу та парафіну, що є частиною виробничого процесу та відноситься до пункту 14 переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну безпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №808 від 23 серпня 2013 року "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну експертизу".

Одночасно в ході проведених перевірок позивача встановлено, що під час здійснення порівняльних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зазначених в Режимі карті роботи "Конус-Кесселя" на деревинній трісці, складена ТОВ "Діксі Інжтніринг" та затверджена технічним директором позивача 02.11.2015 року та в дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-004 від 21.01.2013 року виявлено перевищення затверджених граничнодопустимих викидів, установленим дозволом (оксид вуглецю, азоту діоксиду), що є наднормативними викидами, а також є невиконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

У той же час, відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання приписів Державною екологічною інспекцією у м. Києві та дотримання умов Дозволу.

Крім того, з ухвали Дніпровського районного суду м.Києва у справі №755/17239/16-к від 09.12.2016 року вбачається, що досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні №0000197 від 09.11.2016 року встановлено, що в мережі Інтернет та публікаціях офіційних видань наявні статті про порушення умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря позивачем, який здійснює наднормативні викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин, що створило небезпеку для життя та здоров'я людей та довкілля. Також судом у межах даної справи, встановлено, що Дніпровській районній в м.Києві державної адміністрації постійно надходять скарги від жильців густонаселеного житлового комплексу "Комфорт Таун" щодо хімічного смороду та. як наслідок, поганого самопочуття жителів, який надходить з боку розташування ПАТ "Фанери та плити".

У ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22.11.2016 року проведено огляд території позивача, а саме: котелень, приміщень та місць, в яких відбувається спалювання газу або інших паливних матеріалів, у результаті яких здійснюються викиди в атмосферне повітря, яким встановлено, що в одному з приміщень цеху по виробництву ДВП встановлена стаціонарна термо-масляна установка (котел) "Коnus Kessela", зліва від якої розташоване обладнання для подачі стружки та деревинної тріски (для спалювання в якості альтернативного палива), під'єднане безпосередньо до нижньої частини вказаної установки та перебуває в робочому стані.

Отже, відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання приписів Державною екологічною інспекцією у м. Києві та дотримання умов Дозволу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено дотримання умов Дозволу та виконання приписів екологічної інспекції, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міністерства екології та природних ресурсів України задовольнити.

Анулювати дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелам, виданий ПрАТ «Фанери та плити» (, місцезнаходження: 02160,м. Київ, Дніпровський район, вул. Фанерна,1) терміном дії від 15.08.2013 року по 15.08.2018 року.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя Є.В. Аблов