Справа № 826/11036/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 березня 2018 року 10:02 № 826/11036/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю:

представника позивача: Стеценко А.С.,

представника відповідача: Демченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Торговий альянс»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Торговий альянс» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач порушив норми законодавства при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «В3» про відсутність права на бюджетне відшкодування, оскільки за висновками акта перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування, тобто податкове повідомлення-рішення мало бути прийняте за формою «В1». Також позивач вказав на помилковість висновків відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування на 47 копійок, оскільки положеннями законодавства передбачено округлення сум при заповненні податкової декларації до гривні за загальними правилами округлення, що і було зроблено позивачем.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що позивач завищив суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 47 копійок, а тому у бюджетному відшкодуванні було відмовлено шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення форми «В3». Вважає податкове повідомлення-рішення правомірним та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

19.02.2017 позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з розрахунком суми бюджетного відшкодування в розмірі 6 073 190 грн., які були прийняті, згідно квитанції №2.

На запит відповідача №11655/10/28-10-42-02-11 від 27.02.2017 ПрАТ «Торговий альянс» листом від 15.03.2017 №94-б надало документи щодо взаємовідносин із публічним акціонерним товариством «Норд», по взаємовідносинам із яким виникло від'ємне значення податку на додану вартість, заявлене до відшкодування у декларації за січень 2017 року.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби здійснено камеральну перевірку даних, задекларованих ПрАТ «Торговий альянс» у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту і щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку за січень 2017 року, за результатами якої складено акт від 22.03.2017 №545/28-10-42-02/32289675 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акта перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем вимог пункту 200.4 статті 20 Податкового кодексу України, а саме завищено суму податку на додану вартість, яка заявлена до бюджетного відшкодування за січень 2017 року на суму 6 073 190 грн, а також порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 у частині відображення значення рядку 20 «сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу» та відповідно в рядку 20.2.1 «підлягає бюджетному відшкодуванню», рядку 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «В3» від 06.04.2017 №, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 6 073 190 грн.

Позивач оскаржив в адміністративному порядку вказане податкове повідомлення-рішення, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 07.07.2017 №14746/6/99-99-11-01-02-25скарга залишена без розгляду та повернута у зв'язку із пропуском скаржником строку подання скарги.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 № позивач оскаржив його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що податковий кредит у розмірі 6073190 грн., сума якого в подальшому була заявлена позивачем до бюджетного відшкодування виникла за результатом взаємовідносин із ПАТ «НОРД» у грудні 2016 року. Реальність господарських операцій позивача із даним контрагентом відповідач не заперечував.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до положень пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачає, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

ПрАТ «Торговий альянс» у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року задекларував бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 6 073 190 грн.

Відповідно до пункту 4 Розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом МФУ від 28.01.2016 №21 (далі - Порядок №21), усі показники у податковій звітності проставляються у гривнях без копійок з відповідним округленням за загальновстановленими правилами.

ПрАТ «Торговий альянс» зазначило, що сума податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню була ним обчислена за формулою, згідно пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та склала 6 073 189,57 грн.

З урахуванням положень Порядку №21 позивач округлив дану суму за загальними правилами округлення та вписав в рядок 19.1 податкової декларації суму 6 073 190 грн.

Різницю між сумами рядку 19 податкової декларації (7 794 517 грн. - «від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання і податкового кредиту….») і рядку 19.1. (1 721 327 грн. «сума обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України….» ) позивач вписав в рядок 20, а також в пункт 1 Показників Розрахунку бюджетного відшкодування ДЗ).

Позивач зазначив цю обчислену і зазначену в декларації суму в розмірі 6 073 190 грн. в рядки 20.2 та 20.2.1, з одночасним проставленням прочерку в рядку 20.3, а також переніс значення рядка 20.2. до пункту 3 Показників Розрахунку бюджетного відшкодування ДЗ).

Відповідач посилався на те, що при обчисленні суми бюджетного відшкодування позивачем була допущена арифметична помилка, в результаті чого завищено суму до відшкодування на 0,43 грн. (6 073 189,57 грн. - 6 073 190 грн. = 0,43 грн.)

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, оскільки відповідно до Порядку №21 ПрАТ «Торговий альянс» здійснило округлення суми податку на додану вартість, а саме округлило копійки (57 коп.) до гривні в бік збільшення за загальними правилами округлення. В свою чергу відповідач, безпідставно посилався на необхідність зазначення в податковій декларації суми податку на додану вартість з копійками, оскільки це суперечить вищенаведеним положенням законодавства.

Також суд відхиляє посилання відповідача на положення пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, яким встановлено критерії платників податку, одночасна відповідність яким є підставою для внесення заяви про повернення суми бюджетного відшкодування такого платника до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, оскільки даний пункт з 01.01.2017 був виключений, отже не діяв на момент подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року.

В оскаржуваному податковому-повідомленні рішенні відповідач зазначив, що ним виявлено відсутність у ПрАТ «Торговий Альянс» права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2017 року та відсутність права на нарахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 6 073 190 грн.

Водночас, в акті перевірки стосовно заявленого позивачем бюджетного відшкодування складений висновок, згідно якого сума податку на додану вартість, яка заявлена до бюджетного відшкодування завищена на 0,43 грн. та, як наслідок, в рядках 20, 20.2.1 сума бюджетного відшкодування завищена на 0,43 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 № містить необґрунтований висновок про відсутність у ТОВ «Торговий альянс» права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2017 року та відсутність права на нарахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 6 073 190 грн.

Фактично, відповідач, встановивши, на його думку, завищення суми бюджетного відшкодування на 0,43 грн. прийняв рішення, згідно якого позивач втратив право на всю заявлену ним суму бюджетного відшкодування у розмірі 6 073 190 грн., що підтверджується витягами з системи електронного адміністрування ПДВ №19347666, №24347742, №3147498, згідно яких сума 6 076 189,57 грн. була знята з казначейського рахунку позивача.

При цьому, обґрунтування підстав та доказів відсутності у позивача права на відшкодування вказаної суми податку на додану вартість відповідач не надає.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктами 1, 2 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, якщо контролюючий орган визначає суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і складає податкове повідомлення-рішення при наявності результатів камеральної перевірки про завищення суми бюджетного відшкодування, то відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою «В1», що є додатком 6 до цього Порядку.

Згідно визначення наданого у пункті 2 Розділу II вказаного Порядку, податкове повідомлення-рішення складається у формі «В3» - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування (додаток 7).

Враховуючи те, що в акті перевірки відповідач не зазначає про підстави для відмови позивачу у бюджетному відшкодуванні, а ним зроблено висновок про завищення суми бюджетного відшкодування, то на підставі акта №545/28-10-42-02/32289675 від 22.03.2017 мало бути прийняте податкове повідомлення-рішення за формою «В1».

Отже, на порушення положень Порядку №1204 відповідач протиправно прийняв податкове повідомлення-рішення за формою «В3», яке суперечить висновкам акта перевірки, на підставі якого воно прийняте.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового-рішення № від 06.04.2017, з огляду на що воно підлягає скасуванню.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 06.04.2017.

3. Стягнути судовий збір на користь приватного акціонерного товариства «Торговий альянс» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 107/47, літ. Б) у розмірі 91 097,86 грн. (дев'яносто одна тисяча дев'яносто сім гривень 86 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов