Справа № 804/4000/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

27 березня 2018 року

справа №804/4000/17

адміністративне провадження №К/9901/1384/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В.П.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.

за участю представників:

від позивача - Платонової Є.О. за довіреністю від 26 березня 2018 року,

від відповідача - Запорожець А.Б. за довіреністю від 14 грудня 2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод полімерних виробів "Фарутті" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року у складі колегії суддів Кругового О. О., Прокопчук Т. С, Шлай А.В. у справі №804/4000/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод полімерних виробів "Фарутті" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державної казначейської служби України, про скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

У С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод полімерних виробів "Фарутті" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - митний орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110150/2017/00042 від 7 квітня 2017 року та рішення про коригування митної вартості № 110150/2017/200006/1, з мотивів їх безпідставності, та повернення Товариству з Державного бюджету України надміру сплачені під гарантійні зобов'язання кошти при здійсненні митного оформлення імпортованого товару у сумі 270 226, 20 грн.

7 серпня 2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково, скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110150/2017/00042 від 7 квітня 2017 року та рішення про коригування митної вартості № 110150/2017/200006/1, винесені відповідачем. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги у цій частині, суд першої інстанції виходив з безпідставності винесення спірних актів індивідуальної дії та недоведеності правомірності застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості товарів.

20 грудня 2017 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з правомірності дій митного органу при винесенні картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів внаслідок наявності неточностей/розбіжностей у поданих до митного оформлення документах в частині визначення заявленої митної вартості товару.

04 січня 2018 року відповідачем до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року. Скаржник доводить порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 52-58 Митного кодексу України, а також статей 313, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України і, як наслідок, хибний висновок суду апеляційної інстанції щодо правомірності дій митного органу.

26 січня 2018 року відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду, у якому митний орган виклав правову позицію, яка підтримана судом апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оспорюване судове рішення не відповідає.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено.

06 квітня 2017 року позивач з метою розмитнення товару, отриманого за наслідками виконання зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу товарів від 15 листопада 2016 року №15112016, укладеного між Товариством та FZOLINK INDUSTRIAL COMPANY LIMITED (China) подав митну декларацію UA№110150/2017/203374 з необхідним для митного оформлення пакетом документів. У подальшому на вимогу відповідача позивачем надано додаткові документи, яким підтверджувалося здійснення поставки на умовах FOB Інкотермс 2010, а не EXW Інкотермс 2000, як вказувалося митним органом в обґрунтування правомірності коригування ціни митної вартості товарів.

Умови поставки (Франко-борт) Інкотермс 2010 передбачають, що продавець виконує усі умови по поставці товару за контрактом, коли належним чином здійснив пакування та маркування товару, поставив замовлений товар на борт судна та провів всі митні формальності у своїй країні.

Позивачем при митному оформленні подано два платіжних документи від 21 листопада 2016 року на загальну суму 9 315,2 долари США та від 14 лютого 2017 року на загальну суму 6965, 8 доларів США, що разом становить 100% передплати, а саме 16 281, 00 долар США, яка і була задекларована під час митного оформлення.

07 квітня 2017 року митний орган за наслідками розгляду митної декларації оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2017/00042, з посиланням на пункт 3 частини 6 статті 54 Митного кодексу України.

У картці відмови вказано, що митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110150/2017/200006/1 від 07 квітня 2017 року та роз'яснено необхідність подання нової митної декларації, відповідно до винесеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо доводів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4.1. статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що позивачем надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору, ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 54 Митного кодексу України, а також не містили в собі розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. Водночас відповідачем не доведено наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції висновувався на дослідженні складу митного правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, натомість суд апеляційної інстанції врахував виключно повноваження (право) митного органу на здійснення контрольних функцій при митному оформленні товарів.

Суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо повноти митного правопорушення, його відсутності у спірних правовідносинах, відповідає меті адміністративного судочинства при вирішенні спорів цієї категорії. Дослідження компетенції митного органу, яка не є спірною у даних відносинах, є одним елементом, однією складовою, яка не забезпечує повноту дослідження у справі.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що орган доходів і зборів під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Виходячи із зазначеного, Суд приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції надано помилкову оцінку обставинам, що мають значення для адміністративної справи і в наслідок цього скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод полімерних виробів "Фарутті" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року у справі 804/4000/17 скасувати, залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко