Справа № 321/1398/17(2-а/321/22/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2018 рокусправа № 321/1398/17(2-а/321/22/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2017 року, суддя суду 1 інстанції Березніков О. В., по справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_1, Михайлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради від 24 листопада 2011 року № 423, яким вирішено змінити номер об'єкту незавершеного будівництва магазину промислово-господарчих товарів з номера АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення виконавчого комітету Михайлівської селищної ради є незаконним, оскільки рішення суду, яке слугувало підставою для прийняття цього рішення скасовано в апеляційному порядку. Також рішення, що оскаржується перешкоджає примусовому виконанню судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу, чим порушує права позивача.

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Михайлівської селищної ради № 423 від 24.11.2011 року «Про впорядкування нумерації» щодо зміни номеру об'єкту незавершеного будівництва магазину промислово-господарчих товарів з АДРЕСА_1 на номер 112.

В апеляційній скарзі третя особа - ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильність застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та залишити позовну заяву без розгляду або прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ні ОСОБА_1, ні його представник не брали участі у справі, оскільки не були належним чином повідомлені про час

та місце слухання справи, не отримували судові повістки, позовну заяву та додатки до неї. Також суд першої інстанції відкрив провадження у справі та задовольнив позов, поданий після закінчення строків на його подання. Раніше ОСОБА_3 вже звертався з аналогічним позовом до Михайлівського районного суду Запорізької області, який ухвалою суду від 08.11.2017 (справа № 321/1358/17) залишено без розгляду. Отримавши відповідь виконавчого комітету Михайлівської селищної ради про відмову в перегляді оскаржуваного позивач мав право протягом місяця звернутись до суду, однак він пропустив строк звернення з позовом без поважних причин. Разом з тим, рішення, що оскаржується не зачіпає права позивача, тож у нього не виникло права на звернення до суду з позовом. При ухваленні постанови, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, зокрема той факт, що рішення № 423 від 24.11.2011 року «Про впорядкування нумерації» приймалось не на виконання судового рішення, а задля впорядкування адресного господарства смт. Михайлівка.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Третя особа - Михайлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що у зв'язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем було звернено стягнення на рухоме майно боржника, яке не було реалізовано, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, яке не зареєстровано ним у встановленому законодавством порядку. Зміна нумерації унеможливить звернення стягнення на нерухоме майно та виконання судових рішень, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник третьої особи - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони та представник третьої особи: Михайлівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області, не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2004 року визнано дійсним Договір купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі, реалізованого на цільовому аукціоні: приміщення масло цеху, загальною площею 533,84 кв.м., зерносховище, загальною площею 90 кв. м. - загальною вартістю 8200грн., розміщеного за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та Василівською міжрайонною державною інспекцією Запорізької області 22 жовтня 2004 року у письмовій формі. Визнано право власності на приміщення масло цеху загальною площею 533,84 кв. м., зерносховища, загальною площею 90 кв. м. - загальною вартістю 8200 грн., розміщеного за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та зобов'язано КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентиразаційне бюро» внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2007 року визнано за ОСОБА_1 право власності на незавершене будівництво об'єкту - магазину промислово-господарчих товарів, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Михайлівського району Запорізької області.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області віл 12 жовтня 2011 року рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2007 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне бюро» про визнання права власності на незавершене будівництво магазину промислово-господарчих товарів відмовлено.

У вказано рішенні суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав законними вимоги позивача та задовольнив позов в частині визнання права власності на новозбудовані самочинні об'єкти, тобто за відсутності спору фактично виконав функції інших органів, на які покладено обов'язок оцінити готовність об'єкта будівництва до експлуатації.

Рішенням виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області від 24 листопада 2011 року № 423 змінено номер об'єкту незавершеного будівництва магазину промислово-господарчих товарів з номера АДРЕСА_1

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з підпунктом 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Зміна поштової адреси регламентується Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово - комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55 та зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, яка визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб'єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна.

За приписами пункту 2.1 цієї Інструкції об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна.

Відповідно пункту 2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчий комітет Михайлівської селищної ради при прийнятті рішення № 423 від 24 листопада 2011 року керувався статтями 30, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасовим положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» № 7/5, затвердженим наказом міністерства юстиції від 07.02.2002 року, зареєстрованим в міністерстві юстиції за № 157/6445 від 18.02.2002 року.

Розглянувши заяву та надані документи ОСОБА_1 про впорядкування нумерації незавершеного будівництва магазину по вул. Пушкіна 112-а в смт. Михайлівка, власником якого згідно рішення Михайлівського районного суду від 30.03.2007 року № 2-429 значиться заявник, так як зазначений об'єкт фактично розташований за номером 112 по вулиці Пушкіна, а земельна ділянка по вулиці 112-а належить УМВС України в Запорізькій області на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_1 від 10.11.2005 року, з метою впорядкування стану адресного господарства на території ради, виконавчий комітет Михайлівської селищної ради вирішив змінити номер об'єкту незавершеного будівництва магазину промислово-господарських товарів з номера АДРЕСА_1

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопада 2014 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 прострочені борги, з урахуванням трьох процентів річних, загальною сумою - 404 800,60 гривень та судові витрати в сумі - 4 291, 60 гривень.

На підставі вищевказаного рішення суду 26.11.2014 Михайлівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, відповідно до якого в Михайлівському районному відділі державної виконавчої служби ГоловногоТериторіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП №41159216, в якому ОСОБА_3 є «Стягувачем» ОСОБА_4 є «Боржником».

На заяву ОСОБА_3 відповідачем листом від 03.08.2017 року на ім'я позивача повідомлено про те, що Виконавчий комітет селищної ради не вбачає підстав для скасування рішення Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради № 423 від 24 листопада 2011 року «Про впорядкування нумерації» оскільки воно приймалось з метою впорядкування адресного господарства на території ради, так як за адресою АДРЕСА_1 вже був зареєстрований державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 10.11.2005, яка належить ГУМНС України в Запорізькій області. Тому і була змінена нумерація об'єкту незавершеного будівництва: «магазин промислово-господарчих товарів» з номера АДРЕСА_1

Позивач підставою звернення до суду вказує те, що вищезазначене рішення відповідача перешкоджає примусовому виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача боргу та порушує його майнові права та інтереси.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказане кореспондується з нормою частини другої статті 124 Конституції України, в якій закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування інституту судового захисту має бути наявність юридичного спору між сторонами у справі, тобто порушення однією стороною законних прав та охоронюваних інтересів іншої сторони.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Відтак, гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення або вчинення певних дій суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин особи, яка звернулася за їх захистом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що наслідком прийняття відповідачем оскаржуваного рішення є перешкоджання у виконанні рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2014 року, яке набрало законної сили та яким на користь позивача у даній справ і- Буканя Ю.П. стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу то правильним та достатнім способом захисту прав позивача, буде скасування вищезазначеного рішення Михайлівської селищної ради № 423 від 24.11.2011 року «Про впорядкування нумерації».

Отже, суд першої інстанції виходив з наявності порушення прав та інтересів позивача.

Разом з тим, право оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень мають особи, щодо яких їх прийнято, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано таке рішення. Тобто оскаржити такі дії інші особи не можуть.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку, оскаржуване позивачем рішення суб'єкта владних повноважень не приймалось щодо нього та він не є суб'єктом правовідносин, у яких застосовано вказане рішення.

Крім того, зміна адресної нумерації, жодним чином не має своїм наслідком вибуття нерухомого майна із володіння ОСОБА_1 та не може перешкоджати виконанню рішення суду про стягнення з нього, як боржника за виконавчим провадженням, заборгованості на користь ОСОБА_3

Таким чином, відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стосовно доводів апелянта щодо неповідомлення судом першої інстанції третьої особи - ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Згідно з частиною 4 статті 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає у смт. Михайлівка Запорізької області по вул. Пушкіна, 185а. (а. с. 45)

За вказаною адресою було направлено копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2017 року о 10:30, права та обов'язки сторін.

У відповідності до відмітки відділення поштового зв'язку відправлення повернено на адресу суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає».

За викладених обставин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_1, Михайлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з 15.03.2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 20.03.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров