Справа № 161/18387/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/100/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковської Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №3571/20500/17 від 25.10.2017 року, за якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 89003,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки прийнята без врахування всіх обставин справи. Вказує, що у його діях відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, відповідно відсутній і склад такого порушення. Факт посилання на інформацію з митних органів ОСОБА_4 не доводить його винуватості в інкримінованому порушенні митних правил та не є достатнім свідченням того, що він мав намір ухилитися від сплати митних платежів.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 25.10.2017 року в справі про порушення митних правил №3571/20500/17 відносно ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подавши письмове заперечення.

У поданому до суду клопотанні представник Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 просив адміністративний позов ОСОБА_3 залишити без розгляду з посиланням на пропуск останнім десятиденного строку на оскарження постанови у справі про адміністративне порушення, який передбачений ст. 289 КУпАП. Також, одночасно представник митниці посилається на положення ч. 2 ст. 286 КАС України (станом на 15.12.2017 року), якою також передбачено десятиденний строк для оскарження рішень субєктів владних повноважень.

Вказує, що оскільки поштове відправлення (постанова від 25.10.2017 року про накладення штрафу) вручене адресату 10.11.2017 року, що підтверджує інформацією з Укрпошти, то подавши адміністративний позов 24.11.2017 року ОСОБА_3 пропустив строк для подачі позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 7 МК України державна митна справа охоплює встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів тощо.

Переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами (п.28 ч.1 ст.4 МК України).

Особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у МК України; за порушення (недотримання) цих правил у МК України передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про порушення митних правил від 29.09.2017 року №3571/20500/17, який і став підставою винесення оскаржуваної постанови слідує, що 08.07.2016 року посадовою особою Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу «ІМ40ДЕ» №205070000/2016/025649, де одержувачем виступало ТзОВ «7777-АВТО», здійснено митний контроль та митне оформлення товару «Автомобіль легковий б/в, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування - 1 шт.: - марка - CITROEN; - модель -DS4; календарний рік виготовлення - 2011; номер кузова - VF7NX9HR8BY597120; - виробник: «CITROEN», FR; Торговельна марка - CITROEN». Відправником товару виступала фірма «NOVACHEM EEC LIMITED» (Flat/RM 48 23/F Harbour Tower, 199 Kowloon city road, Tokwawan,Hong Kong), a вартість вказаного транспортного засобу відповідно до доданого до митної декларації інвойсу №0022 від 04.07.2016 року становила 4648,00 євро.

За митне оформлення даного транспортного засобу при його митній вартості у 128620,66 гривень сплачено митні платежі в сумі 140 135,9 грн., в тому числі, ввізне мито: 12 862,07 грн., акциз:82 481,09 грн., ПДВ: 44 792,76 грн.

06.06.2017 року за вх. №1373/8/03-70-20 на адресу Волинської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 29.05.2017 року №13690/7/99-99-20-02-01-17, відповідно до якого отримано звернення митних органів Литовської ОСОБА_4 про надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, у тому числі, транспортного засобу марки «CITROEN DS4», кузов № НОМЕР_1.

Під час опрацювання документів, отриманих від митних органів ОСОБА_4 та документів на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС транспортного засобу марки «CITROEN DS4», кузов № НОМЕР_1 встановлено, що згідно експортної митної декларації ОСОБА_4 №16LTKR5000EK00CD85 від 05.07.2016 року автомобіль марки «CITROEN DS4», кузов № НОМЕР_2 був проданий компанією «UAB «Gelgotos Transportas» (Aleksandravo K. 68100 Marijampoles Sav. LT) в адресу громадянина ОСОБА_5, проживаючого за адресою: Україна, Івано-Франківська область, смт.Гошів, за ціною 8050 євро, що згідно курсу НБУ на день митного оформлення становила 221 333,11 грн.

Провівши розрахунок митних платежів, що підлягають сплаті до бюджету за митною декларацією №205070000/2016/025649 від 08.07.2016 року, інспекторами Волинської митниці ДФС було встановлено, що необхідно сплатити митні платежі в сумі 169 803,9 грн., в тому числі, ввізне мито: 22 133,31 грн., акциз: 82 481,09 грн., ПДВ: 65 189,50 грн.

Постановою в справі про порушення митних правил №3571/20500/17 від 25.10.2017 року, винесеною заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 позивача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 89003,94 грн.

У зазначеній постанові відповідно до ст. 459 МК України, дії позивача як посадової особи ТОВ «7777-АВТО», кваліфіковані за ст. 485 МК України, як дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом надання органу доходів і зборів документів (інвойсів), що містять неправдиві відомості стосовно вартості транспортних засобів, внаслідок чого занижено розмір митних платежів на загальну суму 29667,98 грн.

Згідно зі ст. 485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації , з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору(контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, а значить усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів(у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей.

Тобто, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини(встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Однак, надані відповідачем матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою(письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені ч.3 ст.335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені у встановленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Під час декларування відповідач, при отриманні документів, які використовує як докази вчинення правопорушення, не звертався до позивача, як посадової особи з вимогою надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які передбачені ч. 3 ст. 53 МК України.

Інформація зазначена в митній декларації типу «ІМ40ДЕ» №205070000/2016/025649, (де одержувачем виступало ТзОВ «7777-АВТО») за якою здійснено митний контроль та митне оформлення автомобіля марки CITROEN, номер кузова - VF7NX9HR8BY597120 відповідає даним зазначеним в товарно-супровідних документах, а саме інвойсу №0022 від 04.07.2016 року, зі змісту якого вбачається, що вартість товару становила 4648,00 євро. Відомості в митній декларації та всі митні платежі зазначені з урахуванням інформації з інвойсу та узгоджуються між собою.

Із зазначеної суми і були сплачені митні платежі (ввізне мито, акциз, ПДВ), жодних зауважень зі сторони працівників митниці не було, лише отримавши лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 29.05.2017 року №13690/7/99-99-20-02-01-у контролюючого органу виникли певні зауваження щодо ціни товару та митних платежів.

Також представником митниці однозначно не спростовано інформацію щодо відношення ОСОБА_5 до придбаного ТОВ «7777-АВТО» автомобіля марки CITROEN, номер кузова - VF7NX9HR8BY597120. Достатніми доказами також не доведено той факт, що інвойс №0022 від 04.07.2016 року, зі змісту якого вбачається, що вартість товару становила 4648,00 євро є підробкою чи будь-яким іншим чином не відповідає встановленим до такого документу вимогам. Також не вказано чи проводилась додаткова перевірка для встановлення дійсних обставин купівлі-продажу автомобіля марки CITROEN, номер кузова - VF7NX9HR8BY597120.

Факт посилання на інформацію з митних органів ОСОБА_4 не доводить винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому порушенні митних правил.

Разом з тим статтею 54 МК України визначені обов'язки посадових осіб митного органу в частині перевірки і контролю правильності визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визначає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до вимог ст. 55 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці прийнято не було.

Відповідно до частини другої ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як передбачено ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як на докази винуватості ОСОБА_3, представник митниці посилається лише на протокол про порушення митних правил від 29.09.2017 року №3571/20500/17, який і став підставою винесення оскаржуваної постанови. Жодних інших доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України представником Волинської митниці ДФС як субєктом владних повноважень суду не надано.

Частиною 1 ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 529 МК України скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 289 КУаАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Представником Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 до суду було подано клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_7 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №3571/20500/17 від 25.10.2017 року, з тих мотивів, що ОСОБА_7 пропущено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне порушення, який передбачений ст. 289 КУпАП. Також, одночасно представник митниці посилається на положення ч.2 ст. 286 КАС України (станом на 15.12.2017 року), якою передбачено десятиденний строк для оскарження рішень субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з виписки із медичної карти №651 , ОСОБА_7 з 13 листопада 2017 року по 23 листопада 2017 року перебував на денному стаціонарному лікуванні у місті Києві.

На думку суду, дана обставина є поважною, оскільки ОСОБА_7 не мав можливості звернутися протягом лікування за захистом свої порушених прав.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, який слід поновити.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на основі викладеного суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст. 485 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 20, 121, 243-246 КАС України, ст.ст. 458, 485, 486, 489, 495, 498, 529, 531 МК України, ст.289 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з даним позовом.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №3571/20500/17 від 25.10.2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми в розмірі 89003 (вісімдесят девять тисяч три) гривні 94 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.03.2018р.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта