Справа № 2-а-320/11
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/632/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 2-а-320/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та зміну способу і порядку виконання рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Бакай І.А.

час ухвалення рішення - 17.10.2017 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Кам'янка-Бузька Львівської області,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду та просить поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання та змінити спосіб та порядок виконання постанови Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року по справі №2а-320/11.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 червня 2011 року Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області було прийнято постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ України у Кам'янка- Бузькому районі Львівської області, якою визнано протиправною бездіяльність УПФ України у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області щодо недоплати за період починаючи з 01 грудня 2010 року ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язано відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу за період починаючи з 01 грудня 2010 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум за даний період. Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3,40 грн. 26 листопада 2011 року Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області за вищевказаним рішенням суду їй видано виконавчий лист, який представлено до виконання у Кам'янка-Бузький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, проте державним виконавцем було неправомірно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, яка в подальшому була скасована та у травні 2017 році було відновлене виконавче провадження ВП № 30171514. Постановою ВП № 30171514 від 29 травня 2017 року виконавчий лист № 2а-320/11, виданий 26 листопада 2011 року Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області повернуто стягувачу, хоч виплату належного підвищення до пенсії здійснено не було. У вищевказаній постанові державним виконавцем роз'яснено, що відповідно до п.1.2 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" із заявою про виконання рішення. Разом з тим, у виконавчому листі у справі № 2а-320/11 встановлено термін пред'явлення виконавчого листа до виконання строком 1 рік. Відповідно до ст. 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Оскільки їй не було відомо про необхідність звернення до центрального органу виконавчої влади із виконавчим листом та при подачі такого до виконавчої служби цієї норми роз'яснено не було, вважає за необхідне поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Також листом відповідача її повідомлено про те, що ОСОБА_1 на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії, однак провести позивачу виплату пенсії відповідно до проведеного розрахунку неможливо, оскільки норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України. Оскільки у виконавчому листі Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області № 2-а-320/11 від 26 листопада 2011 року визначено: "Зобов'язати УПФ України в Кам'янка- Бузькому районі Львівської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 за період починаючи з 01 грудня 2010 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум за даний період, вищевказане судове рішення не передбачає стягнення з боржника конкретної суми коштів, а носить зобов'язальний характер, тому повернувся без реального виконання позивачу. Таким чином виконання судового рішення у даній справі неможливе без зміни його способу. Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання удового рішення. Вважає, що для повного, своєчасного та неупередженого виконання постанови суду необхідно змінити спосіб виконання постанови суду, а саме винести рішення щодо примусового стягнення коштів щодо боржника, оскільки в самостійному порядку виплатити кошти він відмовляється. Враховуючи вищенаведене, просить змінити подальший порядок і спосіб виконання рішення шляхом стягнення з відповідача на її користь за період починаючи з 01 грудня 2010 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум за даний період".

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 2-а-320/11 позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано той факт, що в позовній заяві та оскаржуваних рішеннях мова йде про державну соціальну допомогу, а УПФ здійснюють призначення та виплату пенсій, а не державної соціальної допомоги.

На момент розгляду справи судами, набрав чинності Закон України від 14.06.2011 № 349І-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Аналогічні положення містяться у законах України про Державний бюджет України на 2012-2017 роки. На виконання вимог вищезазначених Законів Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 06.07.2011 №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011р. та від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які набрали чинності 01.01.2012р.

Ураховуючи наведене, пенсійні виплати, передбачені Законом України "Про і соціальний захист дітей війни", в тому числі й ті, розмір яких було встановлено на виконання судових рішень, у період дії постанов Уряду №745 та №1210 здійснюються у розмірах, визначених цими нормативними актами.

Для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

У матеріалах справи ОСОБА_1 зазначено, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України.

Просить скасувати постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 2-а-320/11 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року прийнято постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ України у Кам'янка- Бузькому районі Львівської області, якою визнано протиправною бездіяльність УПФ України у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області щодо недоплати за період починаючи з 01 грудня 2010 року ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язано відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу за період починаючи з 01 грудня 2010 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум за даний період. Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постановою Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ВП № 30171514 від 29 травня 2017 року виконавчий лист №2а-320/11, виданий 26 листопада 2011 року Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області повернуто стягувачу, оскільки провести виплату пенсії відповідно до проведеного перерахунку неможливо, оскільки норми і положення статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно довідки, виданої відповідачем 30.06.2017 року № 3247/04-44 на виконання постанови Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області №2-а-320/2011 від 30.06.2011 року, управлінням Пенсійного фонду України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області (правонаступник Кам'янка-Бузьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області) проведено донарахування ОСОБА_1 за період з 01.12.2010р. щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 791,03 грн. з урахуванням виплачених сум.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця, згідно з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається тільки за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 п. 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Згідно п. 2.2. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002р. N 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.02.2008р. N 5-5) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 березня 2008 р. за N 209/14900, Управління відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Згідно з нормою ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01 березня 2002 року за № 121/2001, Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Згідно з цим Положенням, на Пенсійний Фонд України покладено обов'язок з призначення пенсій, підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і у повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Пунктом 1.1. Положення про управління Пенсійного Фонду України у районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30 квітня 2002 року за №8-2, встановлено, що управління Пенсійного Фонду України у районах, містах і районах у містах, є органами Пенсійного Фонду України, які підвідомчі відповідно головним управлінням цього Фонду в автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також встановлено те, що управління Пенсійного Фонду України у районах, містах і районах у містах, створюють єдину систему органів Пенсійного Фонду України та мають своїм завданням забезпечення призначення та виплату пенсій.

Таким чином, як видно із наведених нормативно-правових актів, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни", покладено саме на органи Пенсійного Фонду України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявниця, згідно з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається тільки за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході з'ясування обставин у справі.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, прийшла до висновку про відсутність підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 2-а-320/11 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 27.03.2018 року