Справа № 809/305/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2018 р. справа № 809/305/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії відповідно до даних нової довідки №616/108/05/8-17 від 16.05.2017 про розмір грошового забезпечення, а також зобовязання провести перерахунок і виплату різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1І.) 15.02.2018 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії відповідно до даних нової довідки №616/108/05/8-17 від 16.05.2017 про розмір грошового забезпечення, а також зобовязання провести перерахунок і виплату різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". ОСОБА_1 вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Однак, відповідачем протиправно, на підставі наданої позивачем заяви та довідки про розмір грошового забезпечення, не проведено перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" за №988 від 11.11.2015, з підстав не виділення з Державного бюджету додаткових коштів на фінансування таких пенсій.

За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, 25.02.2018 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без необхідності проведення судового засідання, керуючись статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України), якою передбачені особливості розгляду окремих категорій справ незначної складності (а.с. 1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 14.03.2018. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 32-35). Зазначив, що під час розгляду справи Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийняв постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою визначено певні особливі умови та порядок проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою поліцейського з січня 2016 року. Відповідач 27.02.2018 повернув Ліквідаційній Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області довідки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку для їх додаткового оформлення відповідно до додатку №2 Порядку №45, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за січень 2016 року. Таким чином, попередньо видана ОСОБА_1 довідка від 16.05.2017 за №616/108/05/8-17 не може бути прийнята до уваги ні органами ПФУ, ні судом, так як вона не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103. На даний час іншої довідки відповідачем не отримано, відповідно, підстав для проведення перерахунку пенсії немає. Зважаючи на те, що з 21.03.2018 вказаною Постановою №103 врегульовані всі спірні моменти, повязані з перерахунком пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ відповідач вважає, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Позивач, 13.03.2018 до канцелярії суду подав відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якій зазначив, що твердження відповідача у відзиві є помилковими, такими, що звужують обсяг його соціальних гарантій як пенсіонера органів внутрішніх справ, визначених статтею 22 Конституції України і статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Просив відхилити вказаний відзив (а.с. 30-31).

Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив та заперечення, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у справі Пз/9901/8/18 від 01.02.2018 постановлено ухвалу про відкриття провадження у зразковій адміністративній справі за позовом Особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у даній зразковій справі.

Частиною 10 статті 290 КАС України визначено, що у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає ознаки типових справ, обставини зразкової справи які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм, обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

До ознак даної типової справи, Верховний Суд у своєму рішенні відніс наступні:

1) позивач: пенсіонер органів внутрішніх справ; фізична особа, якій призначено пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ";

2) відповідач: суб'єкт владних повноважень - територіальний орган Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть позивач та який здійснює виплату пенсії позивачу;

3) предмет спору: бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року за №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45.

Адміністративна справа №809/305/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідає визначеним Верховним Судом ознакам вищезазначеної типової справи.

Рішенням Верховного Суду Пз/9901/8/18 820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018, позовні вимоги задоволено повністю.

У частині 3 статті 291 КАС України зазначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

ОСОБА_1, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

За відповідним зверненням позивач отримав від Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - Ліквідаційна комісія УМВС України в Івано-Франківській області) довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017 (а.с. 10).

Позивач, в січні 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши одночасно довідку за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017, видану Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення поліцейського за посадою прирівняною до посади, яку займав позивач до виходу на пенсію.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №26/13 від 16.01.2018 позивачу повернуто зазначену заяву розяснено, що з урахуванням виданої відомством довідки про розмір грошового забезпечення питання щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії як колишньому працівнику МВС України у звязку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 буде розглянуто без його особистого звернення і лише у разі виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с. 11).

Таку відмову позивач вважає протиправною, у звязку з чим оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII, в редакції від 01.01.2016, чинній на момент отримання права на перерахунок пенсії, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 за №988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно довідки за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1, розмір грошового забезпечення за посадою старшого оперуповноваженого в ОВС ВКР УМВС України в Івано-Франківській області прирівняною до посади старшого оперуповноваженого в ОВС НП, становить: посадовий оклад 2 700,00 гривень; оклад за військовим (спеціальним) званням - майор поліції 2 000,00 гривень; надбавка за стаж служби 30% - 1 410,00 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 405,00 гривень; премія 2,28% - 148,54 гривень (а.с. 10).

У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 за №900-VIII, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацом другим такого змісту: "За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб".

Вищевказані зміни до Закону України "Про Національну поліцію" набрали чинності 29.12.2015.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки станом на 01.01.2016 грошове забезпечення поліцейських було більшим від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії ОСОБА_1 як колишньому працівнику органів МВС України, грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим такого забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника органів внутрішніх справ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45, рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (надалі по тексту також державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (надалі по тексту також Порядок №3-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону може бути як прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України, так і заява про перерахунок пенсії, подана пенсіонером особисто. При цьому, наведені дві підстави перерахунку пенсії є самостійними і не суперечать та не виключають одна одну.

Отже, пенсіонер органів внутрішніх справ у разі виникнення підстав для перерахунку пенсії має право самостійно отримати довідку про складові грошового забезпечення та звернутись з відповідною заявою до органу Пенсійного фонду України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 22 квітня 2014 року в справі № 21-484/а13.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід також відмітити, що відповідач не надав суду жодного доказу, які б спростовували обставину не надходження довідки за №850/108/05/8-17 від 22.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1

Наведені відповідачем у відповіді позивачу про відмову у перерахунку і виплаті пенсії обґрунтування про відсутність належного бюджетного фінансового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати пенсії, а також посилання на те, що на даний час Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та направив її до Міністерства соціальної політики України, а відтак відповідний перерахунок та виплату пенсій подібній категорії осіб буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, суд вважає помилковим та таким, що суперечить правовим висновкам, зазначених Верховним Судом у зразковій адміністративній справі №820/6514/17 від 15.02.2018, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону №2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 10 зазначеного Закону, обов'язок призначення та виплати пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція висвітлена в рішенні Верховного Суду по зразковій справі №820/6514/17 від 15.02.2018, а також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 за №5-рп/2002, від 17.03.2004 за №7-рп/2004, від 01.12.2004 за №20-рп/2004, від 09.07.2007 за №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

З огляду на зазначені положення, суд вважає посилання відповідача на відсутність фінансування як на підставу невиконання покладених на нього функцій, необґрунтованим та недопустимим.

Стосовно застосування строків звернення до суду, які встановлені частиною 2 статті 122 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також строки перерахунку та виплати пенсій є Закон №2262-ХІІ.

Частиною 3 статті 51 цього Закону визначено, що перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою №988 та Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону №2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на якого покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь яким строком у силу вимог частини 3 статті 51 Закону України №2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій адміністративній справі №820/6514/17 від 15.02.2018.

З приводу доводів відповідача про те, що з 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 врегульовано правовідносини, повязані з перерахунком пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ, і дія положень якої повністю виключає спір у даній справі, суд зазначає наступне.

В ході розгляду даної адміністративної справи Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103), якою врегульовано питання виплати перерахованих пенсій, в тому числі за спірний період.

Дана постанова набрала законної сили 01.03.2018.

Відповідно до пункту 3 цієї Постанови передбачено перерахування з 01.01.2016 пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту Постанови пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Крім цього, вказаною Постановою №103 внесені зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", а також в постанову Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зокрема, згідно із внесеними змінами, пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45, викладено в новій редакції, а саме абзац другий: "Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту."

Як уже зазначалось судом, позивач набув права на перерахунок пенсії з 01.01.2016, відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей".

Згідно із наведеними приписами Постанови №103 позивачу змінено порядок перерахунку пенсії в частині визначення складових грошового забезпечення з прив'язкою "за січень 2016 року", а також обмежено обсяг виплат, шляхом встановлення значного відтермінування строку таких виплат (з 2019 року - 50% різниці, з 2020 року - 100% різниці). Така виплата здійснюватиметься після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року за №21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З огляду на вищенаведене, приписи Постанови №103 можуть поширюватися на спірні правовідносини позивача та відповідача з приводу перерахунку та виплати пенсії виключно з 01.03.2018, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання Постановою №103 законної сили, а відтак підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 2, частини 2 статті 9 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є диспозитивність, за змістом якого суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

На час вирішення даної справи по суті в матеріалах справи не містяться будь яких даних про зміну ОСОБА_3 власних первинних позовних вимогах, в частині застосування судом у спірних відносинах Постанови №988 з урахуванням нових положень Постанови №103.

За наведених підстав позовна вимога ОСОБА_1 про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 охоплюється вимогою про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016, яка, з урахуванням дати набрання чинності Постанови №103, підлягає до задоволення в частині проведення такого перерахунку та виплати з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Стосовно вимог відповідача провести виплату перерахованої пенсії та різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії без обмежень, слід зазначити таке.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем не наведено жодного обґрунтування яким чином, чи в який спосіб відповідачем обмежується розмір перерахованої пенсії та різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Відтак, суд вважає, в цій частині, вимогу передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та відмови в частині перерахунку та виплаті пенсії з 01 березня 2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №850/108/05/8-17 від 22.05.2017, оскільки відомості про складові грошового забезпечення позивача, зазначені у вказаній довідці, з 01.03.2018 не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а також затверджений спеціальний порядок таких виплат в часі. Водночас, Постанова №103 не містить жодних вказівок про недійсність довідок, виданих до набрання нею чинності, чи підстав для їх відкликання.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про відкликання, повернення чи наявність інших обставин, які свідчать про нечинність довідки за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області.

Копія листа, наданого відповідачем суду, за №165/3 від 27.02.2018 про повернення Ліквідаційній комісії УМВС України в Івано-Франківській області всіх раніше поданих довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданих колишнім працівникам органів внутрішніх справ, не містить відомостей про повернення саме довідки за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017. Даний лист не містить даних про конкретні номера чи прізвища і ініціали осіб, стосовно яких такі довідки видані, в томі числі відомостей щодо загальної кількості повернутих довідок (а.с. 40, зворотній бік а.с. 40).

У звязку з вказаним, суд не вважає такий лист належним доказом на обґрунтування доводів відповідача.

В черговий раз слід звернути увагу, що виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосував вимоги Закону України від 9 квітня 1992 року за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України від 23 грудня 2015 року за №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, яка діяла на момент виникнення та вирішення даних спірних правовідносин, а також врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/8/18 820/6514/17.

Натомість, особливості правового застосування, визначені Постановою №103, в тому числі пунктами 3 і 5, на переконання суду, створюють нові публічно-правові відносини між позивачем та відповідачем, які виникли з 01.03.2018 року і не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, хоч й охоплюють той ж самий спірний період, проте в силу наведених норм Конституції України не можуть мати зворотної дії в часі.

Щодо положень Постанови №103, що набирають чинності 01.03.2018, які врегульовують спірні правовідносини з 01.01.2016 з певними особливостями і частковим обмеженням прав позивача на своєчасну виплату належного розміру пенсії в повному розмірі, норми якої мають "зворотну дію в часі", суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На переконання суду право позивача на належний розмір пенсії є "легітимним (законним) очікуванням".

Поняття "легітимні (законні) очікування" повинно розглядатися як елемент "верховенства права" та як елемент "юридичної визначеності". Водночас "легітимні (законні) очікування" розглядаються і як обєкт правового захисту (охорони), що не є тотожним "субєктивному праву" або "законному інтересу".

Розуміння "законних (легітимних) очікувань" саме як елемента "юридичної визначеності" полягає в тому, що дія (наслідки) національного законодавства має бути чіткою і передбачуваною для тих, на кого воно поширюється.

Принцип "правової (юридичної) визначеності" покликаний запобігати випадкам набрання чинності положеннями законодавства до моменту їх публікації і що така можливість є винятковою, коли це обумовлено цілями відповідного законодавства та у випадку, якщо законні очікування тих, на кого воно поширюється, належним чином забезпечені.

Суд констатує, що чинні правові положення Закону №2262-ХІІ і Постанови №988 в період з 01.01.2016 по 01.03.2018 передбачали право позивача на перерахунок і виплату відповідної пенсії у збільшеному розмірі; умови для її отримання дотримані і виконанні відповідним субєктами владних повноважень (видано необхідну нову довідку про грошове забезпечення і скеровано її до органу пенсійного забезпечення); позивач відповідає відповідним критеріям для проведення з 01.01.2016 перерахунку йому пенсії; зі сторони позивача дотримано усіх вимоги, необхідні для такого перерахунку і виплати пенсії.

Відтак, у даній справі, право позивача на належний розмір пенсії визнається судом "легітимним (законним) очікуванням", так як в повній мірі ґрунтується на законі і не є спірним, окрім відсутності додаткових коштів у бюджеті для його забезпечення.

В свою чергу, гарантовані законом виплати не можуть бути поставлені в залежність від видатків бюджету.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 122, 139, 241-246, 250, 255, 263, 290, 291, 295, 297, 299, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017, виданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №616/108/05/8-17 від 16.05.2017, виданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, з врахуванням:

посадового окладу 2 700,00 гривень;

окладу за військовим (спеціальним) званням 2 000,00 гривень;

надбавки за стаж служби 30% - 1 410,00 гривень;

надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%) 405,00 гривень;

премії 2,28% - 148,54 гривень,

та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, адреса: вул. Січинського, буд. 13А, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76011, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, .

Суддя /підпис/ ОСОБА_4