Справа № 818/1463/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: О.М. Кунець

19 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1463/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 (суддя О.М. Кунець), по справі № 818/1463/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якому, після уточнення, просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №351 о/с від 06.09.2017 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції, поновити позивача на посаді інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Суми; визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції України №1316 о/с від 28.08.2017 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.09.2017 року (наступний день після звільнення) по 14.12.2017 року (день розгляду даної справи) в сумі 13158,46 грн з розрахунку середньоденної суми грошового забезпечення в розмірі 134,27 грн Х 98 днів = 13158,46 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на здійснення судом першої інстанції висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: невидання гумової палиці позивачу перед здійсненням патрулювання 28.06.2017 року, те, що час вживання алкогольного напою становить з 21:00 27.06.2017 року по 13:00 28.06.21017 року; наявності у керівництва відповідача особистої неприязні до позивача; незастосування програми Telegram Messenger під час сповіщення позивача, та відсутності у нього технічної можливості для встановлення на його телефоні даної програми, знищення його рапортів про надання днів відпочинку за роботу; неврахування його доводів про виникнення почервоніння обличчя у зв'язку випадковим відкриттям у позивача балону зі сльозоточивим газом, не проведення інструктажу та відсутності запису у книзі інструктажів перед початком залучення до охорони громадського порядку позивача, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача перевіривши, в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу у поліції на посаді інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Державної патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції України від 17.07.2017 року №3422 призначено службове розслідування для встановлення причин та обставин можливого порушення.

25.08.2017 року комісією Управління патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції складений висновок про результати проведеного службового розслідування.

28.08.2017 року наказом №1316 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступку, що виразилися у порушенні пунктів 1.2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,2,3,4 частини 1 статті 7, частини1, 4 статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», на підставі пункту 3 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції позивача.

28.08.2017 року наказом №1316 та наказом №351 о/с від 06.09.2017 року «По особовому складу» позивача звільнено з 7 вересня 2017 року, з виплатою компенсації за 5 діб невикористаної щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2017 році.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, зробив висновок про те, позивачем не заперечувався факт перебування в стані алкогольного сп'яніння. Крім цього, перебування позивача 28.06.2017 року на службі, на чергуванні підтверджується наданими до справи доказами.

Виходячи із викладеного, судом першої інстанції, зроблений висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та правомірного застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 91 Закону України "Про Національну поліцію", особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу у святкові та вихідні дні, службу позмінно, службу з нерівномірним графіком, службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, одним з яких є „звільнення з органів внутрішніх справ", також даною статтею передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні або в неналежному виконанні працівником покладених на нього трудових або службових обов'язків.

Статтею 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Пунктом 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 9 листопада 2016 року №1179 визначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного сп'яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов'язків і в невстановленому місці.

Підставою для звільнення позивача послугував висновок службового розслідування від 28.08.2017 року про перебування позивача під час несення служби 28.06.2017 року у нетверезому стані в громадському місці.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1316 від 28.08.2017 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні пп.1.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», пп.1-4 ч.1 ст.7, ч.ч.1,4 ст.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», на підставі п.3 ч.1 ст.12 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України».

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що під час проведення службового розслідування від позивача були відібрані пояснення (аркуш справи 59).

Перебування позивача 28.06.2017 року під час несення служби в нетверезому стані підтверджується поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру від 28.06.2017 року (аркуш справи 49); висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (аркуш справи 50); актом від 29.06.2017 року про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп'яніння (аркуш справи 52).

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення позивача про необхідність його перебування на службі 28.06.2017 року з метою охорони громадського порядку, та не перевірку його доводів про отримання опіку обличчя від випадкового відкриття балону сльозоточивим газом.

Надані до апеляційної скарги заява позивача від 31.08.2017 року, та рапорт позивача від 27.06.2017 року адресовані начальнику відповідача, про недоліки у роботі служби, не містять посилань на фактичне отримання їх адресатами.

В своїх поясненнях відповідач підтвердив, що підставою для задіяння особового складу роти №2 батальйону відповідача, зокрема, позивача у охороні громадського порядку відбулось на виконання доручення Департаменту патрульної поліції та розстановки сил та засобів УПП в м. Суми.

Таким чином, колегія суддів зазначає про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування судового рішення.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

В силу приписів ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а апеляційну скаргу - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі № 818/1463/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик Л.В. Мельнікова

Повний текст постанови складено 29.03.2018.