Справа № 802/75/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

13 березня 2018 р. Справа № 802/75/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "СЕН-ВІ" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця)

до головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "СЕН-ВІ" до головного управління Державної фіскальної служби у Вінницький області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки №2821/1306/34983285 від 01.12.2017 року, яким встановлено порушення п.176.2 "б" ст.176 Податкового Кодексу України, зокрема, податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4-й квартал 2015 р., за 3-й та 4-й квартали 2016 р., за 1-й та 3-й квартали 2017р. подано з недостовірними відомостями, зокрема не вірно відображені суми податку на доходи фізичних осіб з пасивних доходів (дивідендів) та пп. 167.5.1 п. 167.5 ст. 167; пп. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 Податкового Кодексу України: підприємством занижено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2014р. по 30.09.2017р., з нарахованих пасивних доходів (дивідендів), на загальну суму 49540,0 грн., у тому числі: за грудень 2015 року на суму 28350,0 грн., за серпень 2016 року на суму 8840,0 грн., за жовтень 2016 року на суму 5330,0 грн., за грудень 2016 року на суму 7020,0 грн. Позивач вважає, що TOB «СЕН-ВІ» до початку перевірки, а саме, 10.11.2017р. при проведенні перерахунку було самостійно виявлено дані відхилення щодо оподаткування дивідендів та сплачено вказаний податок відповідно до платіжного доручення №419 від 10.11.2017р. в розмірі 49540 грн., а тому, на час проведення перевірки заборгованості по сплаті податків у TOB «СЕН-ВІ» не було.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позов в обґрунтування якого зазначає, що висновки акта перевірки є правомірними. В ході проведення перевірки було встановлено ряд порушень податкового та іншого законодавства, тому спірне податкове повідомлення-рішення вважає правомірним та таким, що прийняте на підставі закону. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, судом встановлено наступне.

TOB «СЕН-ВІ» зареєстроване виконавчим комітетом Вінницької міської ради 15.06.2007 року та перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

10.11.2017р. фахівцями TOB «СЕН-ВІ» самостійно виявлено відхилення щодо оподаткування дивідендів та сплачено податок відповідно до платіжного доручення №419 від 10.11.2017р. в розмірі 49540 грн.

З 13.11.2017р. по 24.11.2017 р. відповідач проводив документальну планову виїзну перевірку TOB «СЕН-ВІ» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2014р. по 30.09.2017р., та військового збору за період з 03.08.2014р. по 30.09.2017р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2011р. по 30.09.2017р.

За результатами перевірки складено акт документальної планової виїзної перевірки №2821/1306/34983285 від 01.12.2017р. та встановлено порушення TOB «СЕН-ВІ»:

1) п.176.2 "б" ст.176 Податкового Кодексу України, а саме: податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4-й квартал 2015р., за 3-й та 4-й квартали 2016р., за 1-й та 3-й квартали 2017р. подано з недостовірними відомостями, зокрема не вірно відображені суми податку на доходи фізичних осіб з пасивних доходів (дивідендів)

2) пп. 167.5.1 п. 167.5 ст. 167; пп. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 Податкового Кодексу України, підприємством занижено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2014р. по 30.09.2017р., з нарахованих пасивних доходів (дивідендів), на загальну суму 49540,0 грн., у тому числі: за грудень 2015 року на суму 28350,0 грн., за серпень 2016 року на суму 8840,0 грн., за жовтень 2016 року на суму 5330,0 грн., за грудень 2016 року на суму 7020,0 грн.

11.12.2017р. TOB «СЕН-ВІ» подало до ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення щодо висновків до акту перевірки №2821/1306/34983285 від 01.12.2017р., в якому зазначено про самостійне виявлення TOB «СЕН-ВІ» до початку перевірки порушень та здійснено їх усунення, також повідомлено про наявність помилок в акті.

19.12.2017р. в результаті розгляду заперечення поданого позивачем, відповідач висновки, викладені в акті від 01.12.2017р. №2821/1306/34983285 планової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "СЕН-ВІ", код за , з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2014р. по 30.09.2017р., та військового збору за період з 03.08.2014р. по 30.09.2017р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2017р., залишив без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі акту перевірки від 01.12.2017р. №2821/1306/34983285 ГУ ДФС у Вінницькій області прийняте податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів в розмірі 61028,96грн., а саме: 49540 грн. - сума збільшення податкового зобов'язання та 11488,96 грн. - сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 року № винесене протиправно, необґрунтовано та безпідставно, позивач звернувся до суду із вимогою його скасувати.

Надаючи правову оцінку спору, що виник між сторонами суд виходить з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включаються пасивні доходи.

Відповідно до п. 14.1.49 п. 14.1 ст. 14 ПКУ дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв'язку з розподілом чистого прибутку (його частини).

Підпунктом 14.1.268 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлено, що термін «пасивні доходи» для цілей розділу IV ПКУ означає, зокрема, доходи, отримані у вигляді дивідендів.

Відповідно до пп. 170.5.2 п. 170.5 ст. 170 ПКУ будь-який резидент, який нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств у спосіб, відмінний від загального (є суб'єктом спрощеної системи оподаткування), або звільнений від сплати такого податку з будь-яких підстав, є податковим агентом під час нарахування дивідендів.

Відповідно до пп. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 ПКУ, доходи, зазначені в цьому пункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною у пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.

У період з 01.10.2014 року по 31.12.14 року відповідно до п. 167.2. ст. 167 ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом (в редакції ПКУ від 01.09.2014 року);

У період з 01.01.2015 року по 31.12.15 року відповідно до пп.167.5.1 п. 167.5 ст. 167 Податкового Кодексу України ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах:

- "20 відсотків - для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, що виплачуються інститутами спільного інвестування;

У період з 01.01.2016 року по 30.06.16 року відповідно до пп.167.5.1 п. 167.5 ст. 167 ПКУ ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах:

- "18 відсотків - для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, що виплачуються інститутами спільного інвестування;

У період з 01.01.2017 року по 30.09.17 року згідно з п.п. 167.5.4 п.167.5 ст. 167 ПКУ з 01.01.2017 доходи у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, корпоративних правах, нарахованих нерезидентами, інститутами спільного інвестування та суб'єктами господарювання, які не є платниками податку на прибуток, оподатковуються у половинному розмірі ставки, встановленої у п. 167.1 ст. 167 ПКУ, тобто 9 відсотків.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно положень розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.01.2015р. №4 (далі - Порядок) передбачено, що результати перерахунку, зокрема по нарахованих доходах у вигляді дивідендів, відображаються у податковому розрахунку за формою № 1 ДФ того періоду, в якому було проведено перерахунок сум податку. Уточнюючий податковий розрахунок за формою № 1 ДФ у цьому випадку не подається.

Відповідно до п.2.1 розділу II Порядку податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Стаття 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачає, що учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Відповідно до протоколів загальних зборів учасників та наказів по підприємству TOB «СЕН-ВІ» «Про виплату дивідендів»: №15/1 від 15.12.2014р., № 21 від 07.12.2015р., №13 01.08.2016р., №18 від 04.10.2016р., №23 від 02.12.2016р., №3 від 02.02.2017р., №6 від 02.07.2017р., №10 від 27.09.2017р. були виплачені дивіденди засновнику підприємства ОСОБА_5, якій володіє 100% розміром частки статутного фонду підприємства.

TOB «СЕН-ВІ», що є суб'єктом спрощеної системи оподаткування здійснені податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) застосовуючи наступні ставки по податку на доходи фізичних осіб, щодо оподаткування дивідендів - за 4-й квартал 2015р. за ставкою 5% замість 20%, що призвело до заниження в розмірі 28350,0 грн., за 3-й та 4-й квартали 2016р. за ставкою 5% замість 18%, що призвело до заниження в розмірі 8840,0 грн. та 5330,0 грн., 7020,0 грн. відповідно, за 1-й квартал 2017р. допустило заниження в розмірі 25760грн.

Проте, TOB «СЕН-ВІ» до початку перевірки при проведенні перерахунку було самостійно виявлено дані відхилення щодо оподаткування дивідендів та сплачено вказаний податок відповідно до платіжного доручення №400 від 27.09.2017р. в розмірі 28370грн. та №419 від 10.11.2017р. в розмірі 49540грн.

Відповідно до положень ст.127 ПКУ передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Згідно п. 129.9 ст.129 ПКУ у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Отже, на час проведення перевірки TOB «СЕН-ВІ» самостійно виявлено порушення та здійснено виправлення протягом податкового (звітного) року, шляхом сплати 49540 грн.

Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави для висновку про неправомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення в частині податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 49540 грн. та наявність підстав для його скасування. Отже, суд дійшов до висновку, що на час проведення перевірки заборгованості по сплаті податків у позивача не було.

Перевіряючи правомірність нарахування пені в сумі 11488,96 грн., суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПКУ пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пунктом 129.4 ст.129 ПКУ встановлено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

В ході судового розгляду адміністративної справи встановлено порушення позивачем граничних строків погашення податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб за весь перевірений період.

Наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку, що відповідачем не доведено правомірності розрахунку пені на суму 11488,96 грн., а відтак оскаржене податкове повідомлення-рішення в цій частині також підлягає скасуванню як необґрунтоване.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є живим документом, який має тлумачитися у світлі сьогоденних реалій (див., зокрема, рішення у справі "Джонстон та інші проти Ірландії", серія A, N 112, с. 25, п. 53), і суд повинен перевірити, чи не слід, у контексті змінених поглядів у суспільстві на правовий захист, який має надаватися особам у їхніх стосунках з державою, поширити сферу застосування пункту 1 статті 6 на спори між громадянами та державними органами щодо законності у світлі національного законодавства рішень податкових органів.

Хоча податкові питання, принаймні в загальному сенсі, і далі формують частину основного пакета прерогатив державних органів, існує аспект, у якому держава порушує ці прерогативи і вступає у сферу, в якій людина в демократичному суспільстві повинна мати змогу заперечувати проти такого обов'язку платника податків, посилаючись на допущене зловживання правами у процедурі негайного правозастосування, належного урядування та принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Однак, відповідачем не наведено жодних доводів проти адміністративного позову та не доведено правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. У відзиві відсутні відповіді на доречні та важливі аргументи позивача, однак при цьому зазначається про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору суд присуджує на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22 грудня 2017 року № НОМЕР_1 прийняте головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21000, ) відносно товариства з обмеженою відповідальністю "СЕН-ВІ" (; вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21100).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СЕН-ВІ" (; вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21100) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21000, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1762 гривні (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні), що сплачений відповідно до платіжного доручення №442 від 10.01.18 р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (20.03.2018)

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом Суддя

Помічник судді