Справа № 473/3672/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 473/3672/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Старжинська О.Є.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, в якому просив поновити строк звернення до суду, визнати незаконною та скасувати постанову від 22.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. за правопорушення, передбачене за ч.4 ст. 96 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно будівельного контролю та нагляду, мають право розглядати справи про адміністративне правопорушення і накладати стягнення від імені органів державного архітектурно будівельного контролю. Крім того, враховуючи пояснення позивача, факт виконання позивачем будівельних робіт не потребує доказування.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначив, що нормами діючого законодавства встановлено права та обовязки винесення штрафних санкцій головними державними інспекторами. Крім того, апелянт зазначає, що позовну заяву подано з порушенням строків звернення до суду.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3, на підставі звернення ОСОБА_4 та направлення для проведення позапланової перевірки № 498 від 21.07.2017 року, проведено позапланову перевірку на обєкті житловий будинок за адресою вул.Калініна 135, м.Вознесенськ, Миколаївська область, щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами перевірки, відповідачем 09.08.2017 року складено акт перевірки, припис № 156 та протокол про адміністративне правопорушення.

22 серпня 2017 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_3, без участі позивача, винесено постанову № 106, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП та накладене на нього стягнення у розмірі 8 500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3, яка безпосередньо склала матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 при розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності надала правову оцінку та перевіряла правильність складення матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, які нею ж і оформлено, що викликає сумніви в її неупередженості.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на обєкті житловий будинок за адресою вул.Калініна 135, м.Вознесенськ, Миколаївська область проводив головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу управління ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3, яка і складала акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 26.12.2016р.

Ця ж особа безпосередньо приймала участь при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 96 КУпАП шляхом винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення №106 від 22.08.2017р.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі дії свідчать про порушення відповідачем принципу безсторонності при прийнятті рішення, який закріплений приписами статті 2 КАС України.

Так, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 §1 Європейської конвенції з прав людини, може розглядатися як суд у змістовному значенні цього терміну (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1984 року (серія А, № 84) у справі Срамек проти Австрії, справа Волков проти України від 09.01.2013р. заява № 21722/11).

Європейський суд з прав людини, у рішенні Волков проти України від 09.01.2013р. (заява № 21722/11) визначив роль таких осіб, які здійснюють перевірку, направляють документи до органу, уповноваженому приймати рішення, а згодом беруть участь у голосуванні при прийнятті рішення у висуванні звинувачень щодо заявника на підставі результатів проведеної ними відповідної перевірки викликає обєктивний сумнів щодо їхньої безсторонності при винесенні рішення по суті у справі заявника.

Крім того, судова колегія зазначає про відсутність з 10.06.2017 року повноважень у державного інспектора будівельного нагляду в області розглядати від імені державного архітектурно-будівельного нагляду справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, які вони мали на підставі ч.4 ст.244-6 КУпАП в редакції до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17.01.2017 № 1817-VІІІ.

У відповідності до вказаної законодавчої норми приведений і Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244, з п.2 якого виключені повноваження головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі. Вказані зміни також набули чинності з 10.06.2017 року.

Наведений аналіз правових норм дає підстав для висновку, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та накладаючи на нього адміністративне стягнення, діяв з перевищенням повноважень.

Зворотні доводи апелянта про наявність у державних інспекторів будівельного нагляду в областях повноважень розглядати справи про адміністративне правопорушення та накладати стягнення не ґрунтуються на законі.

До того ж апелянтом не враховано, що повноваження головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, яких відповідач помилково ототожнює з головними інспекторами державного нагляду в областях, (в редакції ст.244-6 КУпАП, яка діє з 10.06.2017 року) розповсюджуються лише на справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами третьою - п'ятою статті 96 1, частиною третьою статті 188 42). Проте, ОСОБА_2 притягувався до відповідальності за ст.96 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині подання позову з порушенням строків оскарження постанови про адміністративне правопорушення судова колегія вважає неприйнятними, оскільки ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року позивачу поновлено строк звернення до суду з цим позовом з огляду на відсутність доказів отримання позивачем від управління ДАБІ копії оскаржуваної постанови та отримання її лише в ході примусового виконання органами ДВС (а.с.83). Зазначена ухвала в апеляційному порядку відповідачем не оскаржується.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів.

Керуючись ст.ст.286, 308, 310, 315,316,321,322,325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова складена та підписана колегією суддів 28 березня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко