Справа № 816/539/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

21.03.2018 Київ К/9901/16483/18 816/539/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендер І.Я..,

суддів - Гончарової І.А.., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали заяви Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року у справі №816/539/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної компанії «Арія» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

у с т а н о в и в :

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 травня 2017 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області у справі №816/539/16 залишив без задоволення а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року без змін.

Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області подала до Верховного Суду України заяву про її перегляд з підстав, встановлених п.1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.

Зазначена заява згідно відбитку штемпеля на поштовому відправленні подана до Верховного Суду України 14 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Супровідним листом від 12 січня 2018 року Верховний Суд України направив матеріали заяви за належністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв'язку з тим, що з 15 грудня 2017 року Верховний Суд України припинив свою діяльність відповідно до п. 7 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно штампу вхідної кореспонденції у канцелярії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заява зареєстрована 6 лютого 2018 року.

Пунктом 1 частини першої Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Ухвалою від 09.02.2018 Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я. подану заяву було залишено без руху на виконання якої заявником було вчинено дії щодо усунення зазначених недоліків.

Заявник правовою підставою для подання заяви зазначає пункт 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017), посилаючись на те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував норми матеріального права: пунктів 44.1, 44.5, 44.6 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, статті 121 Податкового кодексу України (далі ПК України), в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, та в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016,17.10.2017,08.11.2017 у справах №№ К/800/18034/15, К/800/10366/14, К/800/27700/16.

Суд не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду, оскільки аналіз наведених судових рішень суду касаційної інстанції не дає підстав вважати, що ним було неоднаково застосовано норми матеріального права при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

У справі, що розглядається, Вищий адміністративний суд України, приймаючи рішення, зазначив, що погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що виходячи з приписів пп. 44.1, 44.5, 44.6 ст. 44 ПК України та встановлені обставини щодо повідомлення позивача про втрату первинних документів, а також проведення податковим органом перевірки до закінчення 90-денного строку, передбаченого п. 44.5 ст. 44 ПК України на відновлення втрачених документів, про необґрунтованість доводів відповідача, викладених в акті перевірки про відсутність у позивача первинних бухгалтерських та інших документів щодо правовідносин з контрагеном, та враховуючи долучені позивачем під час розгляду справи належним чином оформлені копії документів, що такі містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарських операцій, підтверджують реальність проведення таких та підтверджують зв'язок понесених витрат з реальною фінансово-господарською діяльністю платника та його контрагента.

У рішеннях, наданих заявником на підтвердження наведених у заяві доводів, касаційний суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення є таким, що ґрунтуються на нормах закону, оскільки не встановлено дотримання платником податків спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до витрат та податкового кредиту, а також реальне виконання сторонами укладених правочинів як не встановлено дотримання приписів ст. 44 ПК України, оскільки не було надано для перевірки документи бухгалтерського обліку.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права,що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши вимоги заяви про перегляд у контексті зазначених у ній суджень та аргументів, а також текстів рішень суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву та наданих для порівняння, змісту (характеру) правовідносин, які склалися між сторонами спору у кожній із справ, обсягу та юридичної природи фактичних обставин справ, що зумовили конкретне, відповідне правозастосування, яке автор заяви оцінює як неоднакове й таке, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, інших передумов, наведених в заяві, можна дійти висновку, що ця заява не містить підстав, що вказують на наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та на можливість відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII), пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII),

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду справи №816/539/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної компанії «Арія» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова