Справа № 756/1004/16-а
Суддя: Тітов М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01.07.2016 Справа № 756/1004/16-а
№756/1004/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тітова М.Ю.
при секретарі Івановій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовував наступним, а саме з 28.10.1984 року по 16.10.1986 року він проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР, є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. 02.10.2014 року йому було встановлено довічно третю групу інвалідності у зв`язку з пораненням (травмою) контузією, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії. 24 вересня 2015 року він звернувся до Київського міського військового комісаріату з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, надавши до заяви всі необхідні документи на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Департамент фінансів Міністерства оборони України за 02.11.2015 року повідомив Київський міський військовий комісаріат про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідно останній листом від 04.11.2015 року відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Відмова була вмотивована тим, що згідно з Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 року № 5040-VI, яким змінено редакція статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975), набрав чинності 01 січня 2014 року. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, тобто дія постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01 січня 2014 року. Зазначені дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України він вважає протиправними. Відповідно до п. 3 Порядку № 975 від 25.12.2013 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Зважаючи на те, що третю групу інвалідності було встановлено 02.10.2014 року до спірних правовідносин має застосовуватись Порядок № 975 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року.
Просив суд визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
У судове засідання позивач не з`явився, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представником відповідача подано заперечення проти задоволення позову.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом третьої групи, приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан в період з 26 квітня 1985 року по 04 червня 1987 року.
Згідно протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ №1813 від 17.10.2011 року у позивача було виявлено поранення, контузію, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З акту судово-медичного дослідження (обстеження) №83/в, який складений судово-медичним експертом Щепкін О.І., вбачається, що проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_1 з метою визначення наявності поранень отриманих в період бойових дій в ДРА, та зроблено висновок, що описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли виникнути в результаті вогнепальних поранень, отриманих в період бойових дій в Республіці Афганістан.
02.10.2014 року позивачу була встановлена III група інвалідності довічно. Огляд проводився повторний, причина інвалідності - поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
За положеннями ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 3, 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є зокрема у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
23.09.2015 року позивач звернувся до Київського міського військового комісаріату з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з із пораненням, травмою (контузія), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в ДРА, надавши до заяви необхідні документи.
На виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року, Київський міський військовий комісаріат надіслав головному розпоряднику коштів - Департаменту фінансів Міністерства оборони України подану заяву з доданими до неї документами.
Листом від 02.11.2015 року Департамент фінансів Міністерства оборони України, повідомив, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04 липня 2012 року № 5040-УІ, яким змінено редакцію статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975), набрав чинності 01 січня 2014 року. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тобто дія постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01 січня 2014 року. Оскільки дія вищевказаних законодавчих та нормативно - правових актів на позивача не поширюється (встановлено інвалідність до 01 січня 2014 року ), то і права на отримання одноразової грошової допомоги він не має.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволенням матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також у інших випадках, передбачених законом.
З огляду на викладене, та, приймаючи до уваги, що третю групу інвалідності позивачу встановлено 02.10.2014 року, тобто після звільнення з військової служби та набранням чинності Законом України від 04 липня 2012 року №5040-УІ «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», що визначають розмір та порядок виплати одноразової грошової допомоги, інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби, відповідно останній має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4 - 12, 86, 158 - 163 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Визнати дії Міністерства оборони України - протиправними.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу відповідно до 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя: М.Ю. Тітов