Справа № 817/2156/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 року м. РівнеСправа №817/2156/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо"
про зупинення видаткових операцій платника податків,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо" (далі - ТОВ "Бенелюкс Паливо") про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на його кошти у розмірі податкового боргу 673211,61грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 05.12.2017 за ТОВ «Бенелюкс Паливо» перед бюджетом рахується податковий борг з податку в сумі 673211,61грн. Вказаний борг у добровільному порядку та у вказаний строк відповідачем не сплачений, в результаті чого призначено податкового керуючого. Проте, відповідачем не допущено податкового керуючого для здійснення опису майна в податкову заставу, що є підставами для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 19.01.2018 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву подано не було.

В ході судового розгляду, судом було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

ТОВ «Бенелюкс Паливо» зареєстроване як юридична особа 17.02.2015, перебуває на обліку, як платник податків в органі доходів і зборів з 18.02.2015 за №76.

Станом на 05.12.2017 за ТОВ «Бенелюкс Паливо» рахується податковий борг в сумі 673211,61грн.

Борг з податку на прибуток підприємств в сумі 10177,00грн. виник на підставі самостійно поданої податкової декларації з відповідного податку від 28.02.2017.

Заборгованість з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в сумі 67070,61грн. виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.09.2017 №, прийнятого на підставі акта перевірки від 17.08.2017 №719/7/17-00-14-07-06/.

Крім того, позивачем на суму податкового боргу з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів за несвоєчасне погашення ТОВ «Бенелюкс Паливо» узгоджених податкових зобов'язань була нарахована пеня в сумі 41016,51грн.

Податковий борг у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 554947,49грн. виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 19.05.2017 № та №, прийнятих на підставі акта перевірки від 05.05.2017 №218/17-00-14-02-10/39644769.

Вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

З метою погашення податкового боргу відповідачем для ТОВ «Бенелюкс Паливо» було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 15.06.2016 №3098-17 на суму 510,00грн.

Вказана податкова вимога отримана відповідачем 18.06.2016, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалася.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: довідками про стан розрахунків з бюджетом та розрахунком виникнення податкового боргу (а.а.с.6-8), корінцем податкової вимоги форми "Ю" від 15.06.2016 №3098-17 та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10), податковою декларацією з податку на прибуток від 28.02.2017 (а.а.с.11-12), податковими повідомленнями-рішеннями від 19.05.2017 №, № та від 01.09.2017 № (а.а.с.13-14, 29), розрахунками штрафної санкції та нарахування пені (а.а.с.15-17), акта перевірки від 05.05.2017 №218/17-00-14-02-10/39644769 (а.а.с.18-23), особовою карткою платника (а.а.с.24-27), супровідним листом від 01.09.2017 №4659/10/17-00-14-07-12 (а.с.28), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.а.с.32-33).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст.9 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податок на додану вартість та податок на прибуток підприємств належать до загальнодержавних податків і зборів та справляються на всій території України.

Пунктом 23 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України належать кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 ПК України визначає функції органів доходів і зборів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

За змістом п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом з причин, пов'язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п.87.2 ст.87 ПК України), яке передається у податкову заставу, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом (п.88.1 ст.88 ПК України).

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України та пунктом 7 розділу І Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за №859/30727 (далі - Порядок №586), визначено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового борг.

Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку №586, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 глави 9 розділу II Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою, ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Таким чином, опис майна платника податків, що має податковий борг, на яке поширюється податкова застава, проводиться податковим керуючим для забезпечення формування та реалізації державної податкової та митної політики в Україні.

Згідно з п.89.4 ст.89 ПК України та пункту 4 розділу ІІ Порядку №586, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

У такому разі контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. У разі прийняття судом рішення щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу його копія надсилається (надається) контролюючим органом банкам та іншим фінансовим установам, а також платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2016 податковим керуючим Мриглод Г.М. складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу за №12 (а.с.31).

Відповідно до пп.пп.20.1.31-20.1.32 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавцем встановлені дві підстави для складання податковим керуючим акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та які у подальшому можуть слугувати підставами для звернення контролюючого органу до суду із позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а саме: платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу; та/або платник податків не подає документів, необхідних для такого опису.

Разом з тим, вказані підстави можуть існувати одночасно або окремо і для складання вказаного акту або звернення до суду із відповідним позовом достатньо наявності хоча б однієї з них.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 №2121-III (далі - Закон №2121-III), зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Аналіз норм ПУ України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Таким чином, зупинення видаткових операцій платника податків з підстав, передбачених ПК України, можливо не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, обслуговуючих такого платника податків та інших фінансових установах, оскільки, з урахуванням змісту ст.59 Закону №2121-III, накладання такого арешту є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків діє до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна (абз.3 п.89.4 ст.89 ПК України, абз.3 п.4 розділу ІІ Порядку №586).

При цьому, п.91.4 ст.91 ПК України передбачено, що строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність законодавчо встановлених підстав для зупинення видаткових операцій ТОВ «Бенелюкс Паливо» шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, обслуговуючих такого платника податків та інших фінансових установах до дня складення акта опису його майна у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

При цьому, в силу вимог абз.3 п.89.4 ст.89 ПК України та абз.3 п.4 розділу ІІ Порядку №586, а також з метою недопущення порушень з боку позивача прав, свобод та інтересів платника податків, суд вважає за необхідне зобов'язати контролюючий орган не пізніше робочого дня, що настає за днем складення акта опису майна відповідача у податкову заставу або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також відповідачу, рішення про складення таких актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій.

Згідно з пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, органи доходів і зборів є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи доходів і зборів.

Підпунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що пунктом 4 розділу ІІ Порядку №586 на контролюючий орган покладено обов'язок надіслати банкам та іншим фінансовим установам копію даного рішення для виконання.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зупинити видаткові операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо" (вул.Шляхова, 1, с.Кургани, Березнівський район, Рівненська область, 34663; ідентифікаційний код 39644769) на всіх розрахункових рахунках у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо", шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в таких банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу) до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, але не більше ніж на два місяці.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023; ідентифікаційний код 59394217) не пізніше робочого дня, що настає за днем складення акта опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо" (вул.Шляхова, 1, с.Кургани, Березнівський район, Рівненська область, 34663; ідентифікаційний код 39644769) у податкову заставу або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також Товариству з обмеженою відповідальністю "Бенелюкс Паливо", рішення про складення таких актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.