Справа № 237/5150/17
Суддя: Сенаторов В. А.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа номер 237/5150/17
Номер провадження 2-а/237/35/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сенаторов В.А.

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши в залі суду м. Курахове у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії, якій просила суд: - визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області щодо припинення з червня 2016 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1; - зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області (індекс 85600, місто Мар'їнка, вул. Заводська, 24, ), поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 виплату пенсії за віком з червня 2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він здобув право на отримання пенсії за віком.

Позивач звернувся до відповідача з питанням виплати належної йому пенсії та виплату пенсії призупинено з лютого 2017 року після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

У судове засідання позивач не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У відзиві, наданому на позов, представники відповідача проти позову заперечували, з огляду на відсутність правових підстав для проведення нарахування та виплати позивачеві пенсії.

Дослідивши доводи позивача та заперечення відповідача суд дійшов висновку, що правові відносини, які виникли між сторонами є публічно правовими, позов підлягає судовому розгляду за правилами адміністративного судочинства в Україні. Також, суд дійшов висновку, що цю адміністративну справу необхідно розглядати за загальними правилами КАС України.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

За статтею 8 ОСОБА_2 України саме ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Статтею 46 ОСОБА_2 України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1, призначена пенсія за віком з 03.12.1996 року довічно. Ця обставина доведена пенсійним посвідченням серії АА № 257108 та не заперечується відповідачем.

Рішення УПФУ Мар'їнського району Донецької області про зупинення виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідачем суду не надано. Представник ПФУ у відзиві на позовну заяву зазначила, що пенсію припинено позивачеві в наслідок співставлення даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у січні 2017 року.

Вказані обставини були фактично визнані сторонами у письмових матеріалах та не заперечувались, у звязку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 78 КАС України вважає ці обставини доведеними.

За статтею 8 ОСОБА_2 України саме ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Згідно статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Статтею 46 ОСОБА_2 України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ОСОБА_2 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні не запроваджено.

Надане ст. 46 ОСОБА_2 України право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у стаття 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства України набув право на отримання пенсії за віком у 1996 році, що відповідачем не заперечувалось.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IVпоновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зауважує, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Додатково суд зауважує, що порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у продовжені виплати йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ Марїнського району Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6-9, 121-123, 139, 242-246, 255, 262-263, 371 КАС України, ст. 8, 19, 46, 49, 64, 92 ОСОБА_2 України, ст. 49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області щодо припинення з лютого 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області (індекс 85600, місто Мар'їнка, вул. Заводська, 24, ), поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 виплату пенсії за віком з лютого 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському Донецької області (індекс 85600, місто Мар'їнка, вул. Заводська, 24, ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марїнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 23.03.2018 року