Справа № 5/22/06-АП
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2018 рокусправа № 5/22/06-АП

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Васильченко О.І.

представника відповідача Куранової С.Г.

прокурора Колесніченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів від 14.12.2017 р. (суддя Стрельнікова Н.В.) в справі № 5/22/06-АП за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізькій виробничий алюмінієвий комбінат» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, третя особа - Міністерство фінансів України, про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. в справі № 5/22/06-АП, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2011 р., задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (в теперішній час - Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», далі - ПАТ «ЗАлК») до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізької області, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Міністерство фінансів України, прокуратура Запорізької області; стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «ЗАлК» 226867660,41 грн. та судовий збір у сумі 25500,00 грн.

27.04.2011 р. господарським судом Запорізької області виготовлено та направлено ПАТ «ЗАлК» виконавчі листи.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 03.06.2015 р. скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2011 р. в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з листопада 2005 р. по листопад 2006 р. включно в сумі 38520449,00 грн.; прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено; у решті позовних вимог постанову господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2011 р. залишено без змін.

05.12.2017 р. ПАТ «ЗАлК» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із клопотанням про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів у справі № 5/22/06-АП. В обґрунтування заяви вказує на те, що у зв'язку зі зміною судовим рішенням суду касаційної інстанції судового рішення, на виконання якого видані виконавчі листи, та невиконанням судового рішення, наявні підстави, визначені статтею 259 КАС України в редакції, що діяла до 15.12.2017 р., для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2017 р. клопотання задоволено, визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листі вих. № 09-116/2005 від 26.04.2011 р. та вих. № 09-116/2006 від 26.04.2011 р., видані 21.04.2011 р. господарським судом Запорізької області на виконання постанови суду від 27.05.2010 р. у справі № 5/22/06-АП.

В апеляційній скарзі Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання ПАТ «ЗАлК» про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів виданих господарським судом Запорізької області 21.04.2011 р. в справі № 5/22/06-АП. Апелянт вказує, що в порушення ч. 2 ст. 259 КАС України в редакції, що діяла на час прийняття спірної ухвали, судове рішення про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, прийнято не судом, який видав виконавчі листи (господарський суд Запорізької області), а іншим судом. Також, на думку апелянта, судом необґрунтовано визнано виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, в повному обсязі, оскільки Вищим адміністративним судом України судове рішення частково скасовано та відмовлено у частині задоволення позову. Крім того, апелянтом зазначено, що позивачем виконавчі листи у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк не пред'явлені до виконання.

В судовому засіданні представник апелянта та прокурор апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області та представник третьої особи Міністерства фінансів України до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю зазначених осіб

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились до судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи видані на виконання рішення суду, яке в подальшому було частково скасовано, а саме рішенням суду касаційної інстанції змінено рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийнято нове рішення, яким, зокрема, змінена сума, яка підлягає стягненню.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. в справі № 5/22/06-АП, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2011 р., задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (в теперішній час - Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізької області, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Міністерство фінансів України, прокуратура Запорізької області; стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «ЗАлК» 226867660,41 грн. та судовий збір у сумі 25500,00 грн.

27.04.2011 р. господарським судом Запорізької області виготовлено та направлено ПАТ «ЗАлК» виконавчі листи про стягнення на користь позивача суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 226 867 660,41 грн. та судового збору у сумі 25500,00 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 03.06.2015 р. скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2011 р. в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з листопада 2005 р. по листопад 2006 р. включно в сумі 38520449,00 грн.; прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено; у решті позовних вимог постанову господарського суду Запорізької області від 27.05.2010 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2011 р. залишено без змін.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 р., відмовлено ПАТ «ЗАлК» у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання в адміністративній справі №5/22/06-АП. Підставою для відмови у задоволенні заяви ПАТ «ЗАлК» є те, що рішення, на виконання якого просить позивач видати дублікати виконавчих листів, скасовано.

Частиною 2 статті 259 КАС України в редакції, чинній на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з ч. 4 ст. 259 КАС України в зазначеній редакції суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відтак, законодавцем встановлено, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, є видання виконавчого листа помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В розглядуваному випадку після видачі виконавчих листів судові рішення, на підставі яких такі виконавчі листи видані, скасовано судом касаційної інстанції в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «ЗАлК» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з листопада 2005 р. по листопад 2006 р. включно в сумі 38 520 449,00 грн., в цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Оскільки виконавчі листи видані на повну суму стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування в розмірі 226 867 660,41 грн., в тому числі суму 38 520 449,00 грн., у стягненні якої відмовлено судовим рішенням суду касаційної інстанції, а також повної суми судового збору в розмірі 25500,00 грн., наявні підстави для висновку, що в цьому випадку відсутній частково обов'язок боржника, відповідно такі виконавчі листи не підлягають виконанню.

Отже, є обґрунтованим визнання судом першої інстанції зазначених виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції приписів ч. 2 ст. 259 КАС України в редакції, що діяла на час прийняття спірної ухвали, в тій частині, що судове рішення про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, прийнято не судом, який видав виконавчі листи (господарський суд Запорізької області), а іншим судом, суд вважає необґрунтованими.

Дійсно, за адміністративним процесуальним законодавством, яке діяло на час прийняття оскаржуваної ухвали, повноваження щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, належали адміністративному суду, що видав виконавчі листи.

В розглядуваному випадку виконавчі листи видані господарським судом Запорізької області, яким розглянуто справу в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, згідно з п. 6 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час прийняття судом першої інстанції ухвали, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Після початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні позови, подані до відповідних місцевих господарських судів у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, передаються цими судами до окружного адміністративного суду, якщо провадження у справі ще не відкрито.

Після початку діяльності апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не відкрито.

Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту.

Перегляд судових рішень, зазначених в абзаці першому цього пункту, за винятковими обставинами здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Послідовний аналіз приведених процесуальних норм, діючих на час вирішення судом першої інстанції спірного питання, дає підстави для висновку, що з початком роботи окружних адміністративних судів у місцевих господарських судів відсутні повноваження щодо розгляду адміністративних справ, в тому числі й питань, що виникають в порядку виконання судових рішень, відповідно, саме до повноважень окружного адміністративного суду належить вирішення спірного питання.

Щодо посилання апелянта на те, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, в повному обсязі, оскільки Вищим адміністративним судом України судове рішення частково скасовано та відмовлено у частині задоволення позову, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, частиною 4 статті 259 КАС України в редакції, чинній на час прийняття судом першої інстанції ухвали, встановлено, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Судове рішення суду касаційної інстанції не містить конкретної вказівки на те, в частині стягнення якої суми заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість судові рішення судів першої та апеляційної інстанції залишені без змін, відповідно, визначити, в якій частині виконавчі листи повинні бути визнані такими, що не підлягають виконанню, а в якій не можуть бути визнані такими, суд першої інстанції не міг.

Доводи апелянта про те, що позивачем виконавчі листи у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк не пред'явлені до виконання, виходять за межі предмету доказування в цій справі, тому судом не розглядаються.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Оскільки ухвала, яка оскаржується, стосується питання визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України в редакції, що діє з 15.12.2017 р., не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2017 р. в справі № 5/22/06-АП про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів від 14.12.2017 р. в справі № 5/22/06-АП за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізькій виробничий алюмінієвий комбінат» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, третя особа - Міністерство фінансів України, про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26.03.2018 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27.03.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко