Справа № 826/6544/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2017 року № 826/6544/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі у складі головуючого судді Григоровича П.О., суддів Мазур А.С., Федорчука А.Б., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Національної поліції України Голови Національної поліції України Хатії Деканоідзе Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України Департаменту захисту економіки Національної поліції України
провизнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На підставі положень статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 12.07.2017 по справі №826/6544/16 об'єднано для спільного розгляду адміністративну справу №826/6544/16 зі справою №826/9386/16 та присвоєно об'єднаним справам загальний №826/6544/16.

Отже, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Національної поліції України, Голови Національної поліції України Хатії Деканоідзе, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України та Департаменту захисту економіки Національної поліції України про:

визнання протиправним рішення Національної поліції України в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1;

визнання протиправними та скасування рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 27.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення з посади через службову невідповідність;

визнання протиправним та скасування наказу від 26.05.2016 №331 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1;

поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 3 міжрайонного відділу управління захисту економіки у Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

стягнення із Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.05.2016.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Національною поліцією України проведено атестування за відсутності правових підстав, порушено процедуру атестації, передбачену Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465; при прийнятті рішення про службову невідповідність атестаційною комісією не враховано професійних якостей позивача та його характеристик.

Національна поліція України проти позову заперечила з огляду на те, що атестування проводилося відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію»; атестаційною комісією було прийнято обґрунтоване рішення про невідповідність позивача займаній посаді; наказ про звільнення прийнятий законно та обґрунтовано на підставі висновку атестаційної комісії.

В судове засідання 12.07.2017 представник Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №826/6544/16 у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 №105 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України від 30.11.2015 №3 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника 3 міжрайонного відділу управління захисту економіки у Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України від 23.11.2015 №102 прийнято рішення про проведення атестування особового складу Національної поліції України з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 (далі - Інструкція №1465).

Центральною атестаційною комісією №2 Національної поліції України прийнято рішення від 27.01.2016, що зазначено у розділі IV атестаційного листа ОСОБА_1 «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Наказом Національної поліції України від 26.05.2016 №331 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно пункту 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до частин третьої, четвертої та п'ятої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського може мати місце у виключних випадках. При цьому такі підстави для проведення атестації як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Тобто, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, включаються лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14.

Разом з тим, Національною поліцією України не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 підлягав атестації. В письмових запереченнях проти позову та поясненнях по справі відповідачем не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Судом відхиляються як необґрунтовані доводи відповідача щодо необхідності проведення атестації позивача у зв'язку з тимчасовим призначенням ОСОБА_1 на посаду до проведення процедури атестування з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Тобто, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судом встановлено, що Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 №105 о/с «Щодо особового складу» ОСОБА_1 призначений в порядку переатестування на посаду начальника управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України як такий, що прибув з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України.

Разом з тим, норми Закону України «Про Національну поліцію» не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому зазначений наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Суд також звертає увагу, що відповідно до положень статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

В той же час, відповідачем наявність наведених обставин не доведено.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення атестації позивача.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції №1465 атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з положеннями пунктів 10-13 розділу IV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції №1465 передбачає, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

З аналізу зазначених положень Інструкції №1465 вбачається, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_1 охарактеризований виключно з позитивного боку, як грамотний та професійно підготовлений спеціаліст.

За результатами тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) позивач набрав 31 бали із 60 максимально можливих, та за тестом на загальні здібності та навички - 26 бали із 60 максимально можливих, всього 57 балів; про проведення інших тестувань та їх результати в атестаційному листі не вказано.

Тобто, за результатами проведених тестувань позивачем підтверджено достатній рівень підготовки.

Відповідно до змісту протоколу Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 27.01.2016 під час проведення атестування ОСОБА_1 комісією було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, зібрані на поліцейського, а саме: декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел; за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення одноголосно прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Разом з тим, відповідачем не надано суду матеріалів співбесіди ОСОБА_1 та не доведено, що при прийнятті рішення про невідповідність позивача займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції №1465, та відповідно, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Судом відхиляються як необґрунтовані посилання відповідача на додаток до протоколу атестаційної комісії в якому зазначено, що мотивом прийняття рішення про невідповідність є те, що кандидат ухилявся від відповідей, не виявив відвертості, намагався змінювати тему.

Так, Національною поліцією України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наведених обставин, оскільки матеріали співбесіди суду не надавалися. Крім того, у протоколі атестаційної комісії не наведено які професійні критерії досліджувалися та враховувалися комісією, як і не наведено підстав надання переваги тим чи іншим обставинам при проведенні атестування позивача.

Судом відхиляються як необґрунтовані посилання відповідача на результати Midot IntegriTEST позивача, оскільки в протоколі атестаційної комісії не вказано на дослідження результатів такого тестування. Крім того, в атестаційному листі не вказано про проведення інших тестувань ніж тестування на знання законодавчої та тестування на загальні здібності та навички.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 27.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, прийняте без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача, не підтверджено належними доказами та відповідно підлягає скасуванню.

В частині дотримання позивачем строку звернення та клопотання відповідача про залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення атестації та про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії про результати атестування суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У своєму клопотанні відповідач зазначає, що про оскаржуване рішення атестаційної комісії позивач дізнався 09.02.2016, про що міститься відповідний запис в атестаційному листі.

Разом з тим, відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про ознайомлення позивача з рішенням атестаційної комісії у формі відповідного протоколу, та відповідно з мотивами такого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з дотриманням місячного строку, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Відповідно до пункту 28 розділу ІV Інструкції №1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених в пункті 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи викладене, зважаючи, що єдиною підставою для прийняття наказу від 26.05.2016 №331 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції були результати атестування викладені в атестаційному листі від 27.01.2016, протиправність яких встановлено судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування зазначеного наказу в частині звільнення позивача зі служби в поліції.

Згідно зі статтею 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, враховуючи встановлення судом факту незаконного звільнення позивача з посади, він підлягає поновленню на відповідній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі .

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Частиною третьою пункту 2 зазначеного Порядку встановлено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за дні вимушеного прогулу з 27.05.2016 по 09.10.2017 у розмірі середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу з розрахунку суми середньоденного заробітку без урахування відрахувань з нього податку з доходів фізичних осіб та соціального внеску.

Згідно довідки про доходи грошове забезпечення за останні два повних місяця роботи позивача (березень - квітень 2016 року) складає 14 850,00 грн.

Середньоденне грошове забезпечення складає 337,50 грн., середньомісячне число робочих днів становить 22 дні та 8 днів; кількість місяців вимушеного прогулу за період з 27.05.2016 по 09.10.2017 складає 16 календарних місяців; середньомісячне число робочих днів за час вимушеного прогулу становить 352 дня (22 дні*16 місяців + 8 днів).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача складає 121500 грн. (середньоденна заробітна плата*середньомісячне число робочих днів за час вимушеного прогулу).

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 90, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Національної поліції України в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

3. Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 27.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення з посади через службову невідповідність.

5. Визнати протиправним та скасувати наказ від 26.05.2016 №331 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1.

6. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 3 міжрайонного відділу управління захисту економіки у Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

7. Стягнути з Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 121500 грн. (сто двадцять одну тисячу п'ятсот гривень).

8. Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 7 425 грн. (сім тисяч чотириста двадцять п'ять гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя П.О Григорович

Судді А.С. Мазур

А.Б. Федорчук