Справа № 824/959/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/959/17-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просив суд винести рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії навчання у Буковинському фінансово-економічному коледжі та зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії за час навчання у період з липня 1993 р. по грудень 1995 р. у Буковинському фінансово-економічному коледжі, що складає один рік та два місяці, з внесенням змін до відповідних документів щодо розрахунку вислуги років і призначення пенсії.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що працює в Оперативному управлінні Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області з 09.12.2014 р. та в подальшому продовжує службу в органах податкової міліції. Позивач зазначає, що з вересня 1993 року по грудень 1995 року він навчався в Буковинському фінансово-економічному коледжі та здобув диплом молодшого спеціаліста ІК №011686 від 27.12.1995 р., кваліфікація бухгалтер-фінансист. 04.12.2017 р. позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області з рапортом про зарахування періоду навчання в Буковинському фінансово-економічному коледжі для призначення пенсії, однак відповідач 05.12.2017 р. відмовив ОСОБА_1 у проведені перерахунку вислуги років. Позивач вважає таку відмову протиправною та стверджує, що у відповідності до вимог чинного законодавства відповідач зобовязаний зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії за час навчання у період з липня 1993 р. по грудень 1995 р. у Буковинському фінансово-економічному коледжі, що складає один рік та два місяці, з внесенням змін до відповідних документів щодо розрахунку вислуги років і призначення пенсії.

29.01.2018 р. від Головного управління ДФС у Чернівецькій області надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Так, відповідач зазначає, що період навчання ОСОБА_1 в Буковинському фінансово-економічному коледжі з липня 1993 р. по грудень 1995 р. не може бути зарахований до вислуги років для призначення пенсій, оскільки за наслідком навчання позивачу не було присвоєно офіцерського звання, що є обовязковою вимогою законодавства про призначення пенсій особам, звільнених з військової служби. За таких підстав, відповідач вважає, що оскаржувана позивачем відмова є правомірною та ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 судом розглянуто заяви, клопотання учасників справи та вчинено наступні процесуальні дії у справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 р. відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.02.2018 року.

Судове засідання, призначене на 10.02.2018 р. перенесено на 01.03.2018 р., у звязку із перебуванням у відряджені головуючого судді з 08.02.2018 р. по 10.02.2018 року.

В судовому засіданні 01.03.2018 р. судом оголошено перерву до 07.03.2018 р. для надання можливості представнику відповідача подати додаткові докази по справі.

07.03.2018 р. до початку судового засідання від учасників справи надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження. В поданому клопотанні позивач підтримав заявлені позовні вимоги відповідно до заявленого позову, а представник відповідача заперечував проти їх задоволення з підстав вказаних у письмових запереченнях.

Суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу без учасників справи на підставі наявних в ній матеріалів в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 01.09.1993 р. по 27.12.1995 р. навчався в Буковинському фінансово-економічному коледжі. 27.12.1995 р. ОСОБА_1 здобув диплом ІК №011686 молодшого спеціаліста за спеціальністю «Фінанси і кредит» Буковинського фінансово-економічного коледжу. З 29.12.1995 р. по 28.02.2002 р. позивач працював в Державній податковій інспекції в м. Чернівці на посадах інспектора та ревізора-інспектора. З 01.03.2002 р. по 20.08.2003 р. ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні податкової міліції ДПА в Чернівецькій області на посаді ревізор-інспектор. (а.с. 19, 54-59).

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації в Чернівецькі області від 20.08.2003 р. №127-о ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого відділення по організації викриття злочинів в базових галузях економіки МВПМ Новоселицької МДПІ. (а.с. 14).

04.12.2017 р. позивач звернувся з рапортом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в якому просив провести перерахунок вислуги років та зарахувати йому період навчання з вересня 1993 року по грудень 1995 року у Буковинському фінансовому-економічному коледжі для призначення пенсії, із розрахунку один рік за шість місяців. (а.с. 9-11).

05.12.2017 р. відповідач надав відповідь на рапорт ОСОБА_1 від 04.12.2017 р., яким відмовив у зарахуванні до вислуги років період навчання з вересня 1993 року по грудень 1995 року у Буковинському фінансовому-економічному коледжі. Підставою для відмови у проведені перерахунку вислуги років позивачу вказано те, що для вказаного зарахування необхідно присвоєння офіцерського (спеціального) звання після закінчення навчального закладу. З вказаних обставин відповідач зазначив, що для зарахування періоду навчання з вересня 1993 року по грудень 1995 року у Буковинському фінансовому-економічному коледжі до вислуги років немає. Крім того, відповідачем вказано, що вказаний період навчання буде зарахований позивачу при призначенні пенсії при звільненні зі служби з податкової міліції за умови дотримання вимог чинного законодавства. (а.с. 12-13).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначено порядок нарахування вислуги років для осіб, які навчалися у цивільних вищих навчальних закладах.

Преамбулою Закону №2262-XII визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Згідно з положеннями ст.17 Закону №2262-XII до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Отже, до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону № 2262-XII додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-411а14.

Аналогічне правове регулювання, що визначено в ст.17 Закону №2262-XII також передбачено п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року.

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд приходить до висновку, що якщо навчання (незалежно від його форми) у цивільному вищому навчальному закладі до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду дає право на присвоєння офіцерського (спеціального) звання, то половина строку цього навчання додатково зараховується до вислуги років осіб, звільнених з військової служби при призначенні їм пенсії.

Разом з тим суд звертає увагу, що норми Закону № 2262-XII не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки час навчання у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу додатково зараховується у випадку призначенні пенсії, особі, яка перебувала на військовій службі. Тобто тій особі, яка уже звільнена з військової служби.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу положень ст.17 Закону №2262-ХІІ, суд робить висновок, що норми вказаного закону застосовуються лише для призначення пенсії при звільнені особи зі служби.

Суд звертає увагу, що оскільки позивач перебуває на службі в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Чернівецькій області та на час розгляду справи питання щодо його звільнення зі служби не розглядається, тому до даних спірних правовідносин не може бути застосовані норми Закону №2262-XII.

Статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Так, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судовим розглядом встановлено, що оскарженою відмовою від 05.12.2017 р. у зарахуванні ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії навчання у Буковинському фінансово-економічному коледжі не порушені права, свободи та інтереси позивача, які визначені в ст. 17 Закону №2262-ХІІ та застосовуються під час призначення пенсії, що виключає підстави для їх судового захисту.

Суд звертає увагу, що судовому захисту підлягають права, свободи або законні інтереси особи, які були порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Однак, у спірних правовідносинах не вбачається порушення прав та інтересів позивача, оскільки ОСОБА_1 продовжує працювати в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, пенсія позивачу не призначалась, а тому звернення позивача до суду з вказаними позовними вимогами у даних правовідносинах є безпідставним та передчасним.

На підставі вищенаведених мотивів та враховуючи відсутність порушеного права позивача, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність дій щодо надання відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії навчання у Буковинському фінансово-економічному коледжі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 205, 241, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя Т.М. Брезіна