Справа № 800/475/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

22.03.2018 Київ П/9901/405/18 800/475/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Бевзенка В.М.,

суддів: Білоуса О.В., Данилевич Н.А., Смоковича М.І., Шарапи В.М.,

при секретарі судового засідання - Ігнатенко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Русакової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з позовною заявою до Вищої ради правосуддя, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення з посади;

- визнати незаконним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 11 жовтня 2017 року про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач:

- не погоджується з висновком Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про те, що вона могла застосувати більш м'яке покарання, оскільки прийняті нею рішення свідчать про застосування різних покарань - позбавлення права керування транспортними засобами на 3, 4, 6 місяців, а відносно двох осіб було закрито провадження: за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення та у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності;

- вважає, що відповідач не з'ясував всі необхідні обставини, не оцінив подані позивачем додаткові данні, у оскаржуваному рішенні не конкретизував, які саме дії позивача вчинено з порушенням присяги або істотного дисциплінарного проступку. Висновок Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ґрунтується виключно на переоцінці доказів та порушенні норм права, які, на їх думку були порушені при здійсненні позивачем правосуддя;

- зазначає, що не мала жодного умислу на вчинення дій, які були направлені на підрив суспільної довіри до суду та на здійснення необ'єктивного та несправедливого суду;

- зазначає, що відповідач у своєму рішенні: не вказав яким саме вимогам не відповідають винесені позивачем рішення; не навів обґрунтувань щодо правомірності відкриття дисциплінарного провадження за заявою, яка не містить чітких відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку і стосувалася виключно оскарження судового рішення; поза межами власної компетенції здійснив оцінку судового рішення; не зазначив про наявність умислу чи недбалості в діях позивача як судді під час розгляду справ про адміністративне правопорушення;

- при прийнятті рішення відповідачем порушено вимоги Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правові позиції, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України, рішення Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи, Організації з безпеки і співробітництва в Європі;

- вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та політично вмотивованим, таким, що не відповідає позиціям, викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, внесені Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - Кодекс адміністративного судочинства України).

На підставі підпункту 7 пункту 1 розділу 7 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, розпорядження керівника апарату Вищого адміністративного суду України від 15.12.2017 №1443 «Про передачу справ до Верховного суду» справу №800/475/17 передано до Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2018 року у справі №800/475/17 роз'єднано позовні вимоги шляхом виділення в самостійне провадження вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 11 жовтня 2017 року, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати від 10 травня 2017 року, передавши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення її з посади - до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки згідно статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду підлягають оскарженню виключно акти, дії, чи бездіяльність Вищої ради правосуддя, як колегіального, конституційного органу державної влади та суддівського самоврядування. Відповідач вважає, що оскаржуване позивачем рішення від 10 травня 2017 року №1032/3дп/15-17 не є актом Вищої ради правосуддя, оскільки прийнято його дисциплінарним органом - Третьою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя. При цьому, Законом України «Про вищу раду правосуддя» передбачено окремий порядок оскарження рішень Дисциплінарних палат Вищої ради правосуддя.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що заяви ОСОБА_8 подані з порушенням строку, встановленого Законом України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні»; що правопорушники щодо яких були прийняті позивачем рішення у адміністративних справах не були учасниками масових акцій протесту; відповідачем зроблено висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із реалізацією останньою своїх дискреційних повноважень (як судді під час розгляду адміністративних справ), за які згідно норм міжнародного та національного права не може бути притягнуто до відповідальності.

21 березня 2018 року представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Дисциплінарна палата є органом Вищої ради правосуддя, який розглядає справи щодо дисциплінарної відповідальності судді, рішення якої можуть бути оскаржені лише до Вищої ради правосуддя відповідно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII (далі - Закон України «Про Вищу раду правосуддя»).

У судовому засіданні позивач, та його представники позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та заперечили проти клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи клопотання про закриття провадження у справі, з'ясував наступне.

До Тимчасової комісії з перевірки суддів загальної юрисдикції (далі -ТСК) надійшли заяви ОСОБА_9 від 09 грудня 2014 року, голови громадської спілки «Українська спілка Автомайдан» ОСОБА_10 від 15, 16 грудня 2014 року про проведення спеціальної перевірки стосовно судді Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1. на підставі пункту 4 частини першої статті 3 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні», оскільки суддя ОСОБА_1. 26 січня, 14 лютого та 27 березня 2014 року прийняла постанови про накладення адміністративних стягнень без дотримання статей 247, 280, 283, 284 КУпАП.

Ухвалою Вищої ради правосуддя від 05 квітня 2017 року №728/3дп/15-17 відкрито дисциплінарну справу стосовно позивача.

Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року №1037/3дп/15-17 притягнуто суддю Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення її з посади.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з статті 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

Частиною другою статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Згідно частини четвертої статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя може бути оскаржено до Вищої ради правосуддя.

Частиною першою статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення. Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

Таким чином, Законом України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено процедуру оскарження рішень, ухвалених Дисциплінарними палатами Вищої ради правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року №1037/3дп/15-17 зазначено, що це рішення може бути оскаржене до Вищої ради правосуддя не пізніше тридцяти днів з дня його ухвалення.

Судом встановлено, що 08 червня 2017 року позивачем було подано скаргу до Вищої ради правосуддя на рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року №1037/3дп/15-17.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11 жовтня 2017 року №3239/0/15-17 залишено без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року №1037/3дп/15-17 про притягнення судді Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності.

За встановлених обставин справи та наведеного правового врегулювання, Суд зазначає, що Законом України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено спеціальний порядок оскарження рішень Дисциплінарних палат Вищої ради правосуддя у дисциплінарних справах, який виключає звернення осіб з позовом до суду на відповідні рішення Дисциплінарних палат.

Згідно з положеннями статті 52 Законом України «Про Вищу раду правосуддя» до суду може бути оскаржене рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

За такого правового врегулювання та матеріалів позовної заяви, Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 10 травня 2017 року №1037/3дп/15-17, яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, не підлягає оскарженню в судах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, Суд дійшов висновку, що провадження у даній справі було відкрито помилково, а тому підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 257, 262, 266, 294, Кодексу адміністративного судочинства України Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі №800/475/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення складене та підписане 23 березня 2018 року.

Головуючий суддя В.М.Бевзенко

Судді О.В.Білоус

Н.А.Данилевич

М.І.Смокович

В.М.Шарапа