Справа № 216/1886/17
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1886/17
номер провадження 2-а/216/37/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Янчук С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світлани Григорівни про визнання противоправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світлани Григорівни серії № 1021-01-51/35 по справі про адміністративні правопорушення від 24 березня 2017 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 13 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі на користь держави у розмірі 8500 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивачем зазначено, що відповідачем неправомірно, без достатньої правової підстави винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки жодних правопорушень ним не вчинялися.

19.03.2018 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, згідно заперечень, які надійшли на адресу суду 15.12.2017 року оскаржувана постанова № 1021-01-51/35 по справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2017 року прийнята правомірно, тому у задоволені адміністративного позову просить повністю відмовити.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 24 березня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світланою Григорівною, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності була винесена постанова №1021-01-51/35 по справі про адміністративні правопорушення, якою на позивача ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 13 ст. 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 8500 грн. (а.с. 12-14).

Підставою винесення оскаржуваної постанови, відповідно до її змісту, слугували: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14 березня 2017 року; протокол про адміністративне правопорушення від 14 березня 2017 року та пояснення Ткачук Світлани Григорівни (а.с. 15-19).

Так, сам акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14 березня 2017 року, складений тією ж особою, що й оскаржувана постанова, а саме головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світланою Григорівною за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил замовника будівництва ОСОБА_2 на об'єкті будівництва «Будівництво магазину» за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_2 подав до Управління декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності «Будівництво магазину» по АДРЕСА_1 як на закінчений будівництвом об'єкт. Будівництво об'єкту здійснювалось на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт № ХС 26 від 19.06.2014 р. На момент проведення позапланової перевірки та складання акту перевірки будівельні роботи не проводились, але зафіксовано факт здійснення експлуатації закінченого будівництвом об'єкту - магазину - без введення його в експлуатацію, що є порушенням пункту 8 статі 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, відповідачем, а ні у зазначеному акті перевірки, протоколі чи в оскаржуваній постанові, а ні у своїх запереченнях проти адміністративного позову не було зазначено хто саме, яким чином та в який спосіб здійснював експлуатації закінченого будівництвом об'єкту за адресою: АДРЕСА_1, а також не зазначено та не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу, яким би досліджувалося, що позивачем порушено пункту 8 статі 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме здійснено експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - без введення його в експлуатацію.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд приходить до висновку, що відповідачем під час зазначеної перевірки було порушено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок), згідно п. 3 якого визначається, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5).

Пунктом 9 Порядку передбачено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва, а під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п. 7).

Однак, в порушення вищевказаного порядку позивач не тільки не був присутній під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що вбачається з Акту перевірки, а й відповідачем не надані жодні докази сповіщення позивача про її проведення, надання йому чи ознайомлення з наказом про проведення позапланової перевірки, надання посвідчення та направлення на перевірку.

Посилання відповідача у своїх запереченнях щодо присутності під час перевірки представника позивача - не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідачем не надано жодного доказу, а ні присутності такої особи, а ні наявності у неї відповідних повноважень, а також не заявлялося клопотання про виклик вказаної особи в якості свідка, тощо. В зазначеному акті відсутні як анкетні данні вказаної особи так й її власний підпис та реквізити довіреності чи іншого документу, що міг підтвердити надані повноваження.

Згідно п. 13 Порядку Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки, які в повній мірі кореспондуються з обов'язками відповідача визначеними п. 12, 18 Порядку, а саме: ознайомити суб'єкта містобудування з результатами державного архітектурно-будівельного контролю, надавши складений акт на підпис та вручивши один примірник акту суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як вбачається з самого акту перевірки позивач під час перевірки присутній не був, акт не отримував та не підписував, а останній був йому направлений поштою.

За наслідками вказаної перевірки 14 березня 2017 року відносно позивача ОСОБА_2 було складено ще й протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 13 ст. 96 КУпАП. При складанні протоколу, ОСОБА_2, не був присутній, його не підписував, а сам протокол отримав поштою, що є порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, згідно яких Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У протоколі про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку зазначаються зокрема: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення зазначеної норми в протоколі відсутні наступні складові її змісту: не визначено а ні час, а ні місце вчиненого правопорушення, так само як й в чому воно полягає, хто, яким чином та у який спосіб здійснював експлуатацію збудованого об'єкту.

Відповідно до ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення. Згідно п. 20 Порядку протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

19 листопада 2012 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ N 187 "Про уповноваження територіальних органів - інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (щодо дозвільно-реєстраційних процедур та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю)", абзацом 2 пункту 2 якого уповноважено керівників територіальних органів та їх заступників від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексом України про адміністративні правопорушення, у спосіб та у межах затверджених Державною архітектурно-будівельною інспекцією України положень про територіальні органи та інших нормативно-правових актів України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання винесена тією ж посадовою особою, що й протокол та якою була проведена позапланова перевірка та яка не є а ні керівником, а ні його заступником, а є Головним інспектором, а отже суд приходить до висновку, що відповідач в порушення зазначеного наказу не мала жодних повноважень щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ, та п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, в акті перевірки, в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено будь-які докази, які б свідчили про те, що об'єкт «Будівництво магазину» на момент перевірки експлуатувався.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 61 Конституції України - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у відповідача доказів правомірності свого рішення та не доведеності у судовому засіданні провини позивача, в зв'язку з чим вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №1021-01-51/35 від 24.03.2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 94, 243-246, 250 КАС, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світлани Григорівни про визнання противоправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Ткачук Світлани Григорівни № 1021-01-51/35 по справі про адміністративні правопорушення від 24 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 13 ст. 96 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Бутенко М.В.