Справа № 826/14204/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2018 року № 826/14204/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Грабовському В.А., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доКабінету Міністрів України
провизнання протиправними та скасування розпорядження від 27.09.2017 року № 672-р,
за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Полець Д.М.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 березня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (надалі - КМУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 672-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2017 р. суддею Власенковою О.О. відкрито провадження у справі № 826/14204/17 та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2017 р. заяву про самовідвід задоволено. Справу № 826/14204/17 передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 31 та Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2017р. № 8235 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу № 826/14204/17 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2018 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/14204/17 прийнято до свого провадження та призначено до попереднього розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15 березня 2018 року відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване Розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про державну службу» строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності сплив задовго до прийняття такого Розпорядження.

У судовому засіданні, призначеному на 15.03.2018 року, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, та просив відмовити в його задоволенні.

Письмові заперечення обґрунтовано тим, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оформлено відповідним рішенням Уряду та застосовано до позивача у спосіб та в порядку, передбаченому Законом. Окрім цього, відповідач зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про факт застосування до нього суб'єктом призначення дисциплінарного стягнення та ознайомлений із даним рішенням.

А тому, на думку відповідача, оскільки факт дисциплінарного проступку позивачем було встановлено Комісією з питань вищого корпусу державної служби, а перебіг шестимісячного строку про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 суб'єкт призначення дізнався у день ознайомлення з пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби оформленою відповідним висновком про наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та підставами притягнення її до дисциплінарної відповідальності, підстав для скасування Розпорядження від 27.09.2017 року № 672-р, немає.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року № 1054-р ОСОБА_1 призначено Головою Державної архівної служби України.

18 листопада 2014 року Державною архівною службою України прийнято Наказ № 235-к «Про оголошення Розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року № 1054-р «Про призначення ОСОБА_1 Головою Державної архівної служби України».

Відповідно до п. 2 вказаного Наказу ОСОБА_1 приступила до виконання обов'язків Голови Державної архівної служби України з 18 листопада 2014 року за переведенням з Міністерства юстиції України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 672-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» Голові Державної архівної служби України ОСОБА_1, у зв'язку з допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (неналежне виконання посадових обов'язків) оголошено догану.

Вважаючи протиправним застосування до позивача дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, обумовило ОСОБА_1 на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення державних службовців у межах спірних правовідносин регулюється Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) як загальним законом, та Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 889-VIII), як спеціальним законом.

Згідно зі статтею 1 КЗпП України, Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавством про працю, яке відповідно до статті 4 КЗпП України складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього, регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Таким чином, правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями Кодексу законів про працю України. При цьому, положення Кодексу законів про працю України застосовується лише у випадку не урегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу».

За змістом частини першої статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина перша статті 5 Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов'язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначено статтею 65 Закону № 889-VIII.

Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Разом з тим, статтею 66 Закону № 889-VIII передбачено види дисциплінарного стягнення та загальні умови їх застосування. Так, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

При цьому, частиною 3 вказаної статті передбачено, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Як було зазначено вище, позивача Розпорядженням КМУ від 27.09.2017 року № 672-р було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Підставою прийняття такого рішення став Протокол № 13 засідання Комісії Національного агентства України з питань державної служби від 29 серпня 2017 року, яким затверджено висновок про наявність в діях Голови Державної архівної служби ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної архівної служби України за період з 01.01.2014 року по незавершений звітний місяць 2016 року, за результатами якої складено Акт № 08-21/9цт від 15.06.2016 року та висновками якого встановлено порушення бюджетного законодавства в сфері оплати праці, збереження та витрачання матеріальних цінностей, отримання доходів від платних послуг та використання коштів спеціального фонду.

04 жовтня 2016 року колегією Державної архівної служби України прийнято рішення № 5/3 «Про заходи, здійсненні щодо порушень і фактів, неефективного використання ресурсів, виявлених Державною фінансовою інспекцією України у ході перевірки діяльності Державної архівної служби України та установ, що належать до сфери її управління».

Вказаним рішенням було розподілено обов'язки щодо виконання порушень встановлених у Акті ревізії Державної фінансової інспекції України між Управлінням фінансово-економічного та матеріально-технічного забезпечення Укрдержархіву, головним спеціалістом з питань внутрішнього аудиту (Темченко Ю.В.), Департаментом страхового фонду документації ОСОБА_7.) та керівниками центральних державних архівних установ та спеціальних установ страхового фонду документації, НДІ макрографії, УНДІАСД.

При цьому, п. 5 вирішено керівництву Укрдержархіву звернутися до Міністерства юстиції України для вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_9 відповідно до порушень, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності Державної архівної служби України та установ, що належать до сфери її управління.

21 жовтня 2016 року наказом Державної архівної служби України № 128 введено в дію рішення колегії Укрдержархіву від 04.10.2016 року № 5/3 «Про заходи, здійсненні щодо порушень і фактів, неефективного використання ресурсів, виявлених Державною фінансовою інспекцією України у ході перевірки діяльності Державної архівної служби України та установ, що належать до сфери її управління».

У той же час, з наданих матеріалів дисциплінарного провадження стосовно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1, вбачається, що 13 лютого 2017 року Міністерство юстиції України звернулося з листом за № 5094/1170-0-4-17/14 до Кабінету Міністрів України «Щодо ініціювання дисциплінарного провадження відносно стосовно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1

Підставою такого звернення стало виконання доручення Прем'єр-міністра України Гройсмана В.Б. від 03.02.2017 року № 3572/1/1-17 на звернення народного депутата України Білозір О.В. від 26.01.2017 року № 451/03-38 стосовно звернення колишнього державного службовця Державної архівної служби України ОСОБА_9 щодо неправомірних дій Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 та вжиття відповідних заходів реагування.

Згідно Витягу з Протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 року № 21, пунктом шостим вирішено погодитися з пропозицією Міністра юстиції Петренка П. Д. щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно Голови Укрдержархіву ОСОБА_1, доручивши НАДС провести в установленому порядку службове розслідування за фактами, викладеними у зверненні ОСОБА_9, та за його результатами передати Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Листом за № 120-90/1-1-17 28.04.2017 року Комісія з питань вищого корпусу держаної служби повідомила Міністерство юстиції України про відкриття дисциплінарного провадження стосовно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 ініційоване Кабінетом Міністрів України за фактами, викладеними у зверненні ОСОБА_9, та необхідність надання документів, передбачених п. 2, п. 7 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про державну службу».

З наданих Міністерством юстиції України на виконання вказаного листа документів, та за результатами їх дослідження судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2016 року № 1607/7 (зі змінами) було проведено перевірку діяльності Державної архівної служби України, за результатами якої складено Довідку від 10.03.2017 року, висновками якої виявлено численні факти неправомірних дій голови Укрдержархіву та її заступників, порушення вимог чинного законодавства в діяльності Укрдержархіву, що набуло системного характеру. Підставами такого проведення стало звинувачення (підозра) викладена в анонімному листі від 01.09.2016 року про те, що ОСОБА_1 не виконуються вимоги Закону «Про запобігання корупції».

Судом з матеріалів дисциплінарного провадження також встановлено, що останнє містить: висновок, складений за результатами службового розслідування стосовно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1; матеріали надіслані Міністерством юстиції України; пояснення Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1; поясненя безпосереднього керівника Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1, тощо.

29 серпня 2017 року, за результатами проведення дисциплінарного провадження про наявність в діях Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, Комісія з питань вищого корпусу державної служби прийшла до висновку про те, що дії щодо нарахування премій, надбавок та інших виплат Голові та працівникам Укрдержархіву; щодо матеріальних втрат та ін., не вжиття вичерпних заходів щодо врегулювання питання надання платних послуг архівними установами, що спричинило недоотримання Державним бюджетом України значних грошових сум; щодо виконання галузевих та регіональних програм створення страхового фонду документації слід кваліфікувати як дисциплінарний проступок передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону (невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень) та відповідно до частини третьої статті 73 Закону було винесено пропозицію застосувати до Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов'язків при нарахуванні премій, надбавок та інших виплат Голові та працівникам Укрдержархіву.

Отже, вказаний висновок Комісії з питань вищого корпусу державної служби, затверджений Протоколом № 13 засідання Комісії Національного агентства України з питань державної служби від 29 серпня 2017 року і став підставою для застосування до позивача дисциплінарної відповідальності, передбаченої п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Дослідивши вказані документи, судом надано їм правову оцінку, втім при вирішенні вказаної справи, суд виходить з наступного.

Частиною третьою ст. 65 Закону № 889-VIII державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

При цьому, частиною п'ятою статті 74 Закону № 889-VIII, яка визначає гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, встановлено, що дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

У той же час порядок здійснення дисциплінарного провадження, передбачено ст. 69 вказаного Закону, відповідно до ч. 1 якого для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія), яка згідно ч. 1 ст. 73 Закону № 889-VIII на виконання вказаної мети формує дисциплінарну справу.

Відповідно до ч. 1 та п. 9 ст. 71 Закону № 889-VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов'язково.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Висновок, складений за результатами проведеного службового розслідування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, передається Комісії.

Частинами 9-11 ст. 69 Закону № 889-VIII дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Частиною п'ятою вказаного Закону передбачено, що пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Таким чином, аналіз вказаних норм свідчить про те, що оскільки дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення, на останнього покладається обов'язок прийняття рішення за результатами такого проведення, а також контролю щодо його проведення, зокрема у межах строку, відповідно до якого державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. При цьому, норми вказаного Закону свідчать також про те, що після отримання від дисциплінарної комісії пропозиції/подання суб'єкт призначення може прийняти лише одне із двох кінцевих рішень у дисциплінарній справі:

1) про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення;

2) про закриття дисциплінарного провадження.

Тобто, суб'єкт призначення наділений правом не застосувати до державного службовця вид дисциплінарного стягнення, що рекомендований дисциплінарною комісією.

У той же час, підставою для звільнення державного службовця від дисциплінарної відповідальності є закінченням строків реалізації дисциплінарної відповідальності між реальним чи потенційним моментом виявлення дисциплінарного проступку керівником державної служби і моментом набрання чинності рішенням суб'єкта призначення мине шість місяців.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов'язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі.

При цьому, суб'єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади (п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII).

Тобто згідно норм вказаного Закону поняття «керівник державної служби» та «суб'єкт призначення» виконують різні функції в процедурі притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У той же час, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 Положення про Державну архівну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 870, Державна архівна служба України (Укрдержархів) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 року № 3166-VI Кабінет Міністрів України спрямовує та координує діяльність центральних органів виконавчої влади через міністра у порядку, визначеному цим Законом та актами Кабінету Міністрів України.

При цьому, згідно пп. 3 п. 12 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228, Міністр юстиції спрямовує та координує діяльність Укрдержархіву (далі - Служба), в тому числі та зокрема:

- забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації та контролює її реалізацію Службою;

- погоджує призначення на посаду і звільнення з посади керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату Служби;

- порушує перед Кабінетом Міністрів України питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Служби та його заступників;

- ініціює питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників структурних підрозділів апарату Служби, а також керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління;

- ініціює питання щодо проведення службового розслідування стосовно керівника Служби, його заступників, інших державних службовців і працівників апарату Служби, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління;

- приймає рішення щодо проведення перевірки діяльності Служби.

Аналогічні норми містить і в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Отже, Міністерство юстиції України, через Міністра юстиції в даній справі є ініціатором дисциплінарного провадження перед суб'єктом призначення (Кабінетом Міністрів України), та у разі отримання пропозиції за результатами його проведення, має ініціювати з питанням до суб'єкта призначення щодо прийняття певного рішення.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що Міністр юстиції, в силу Закону України «Про державну службу» є «керівником державної служби», а Кабінет Міністрів України відповідно «суб'єктом призначення».

Як було зазначено вище, та встановлено матеріалами дисциплінарної справи, підставою для відкриття та проведення дисциплінарного провадження став лист Міністерства юстиції України від 13 лютого 2017 року № 5094/1170-0-4-17/14 «Щодо ініціювання дисциплінарного провадження відносно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1.», адресований Кабінету Міністрів України, за результатами розгляду якого останнім рішенням, затвердженим Протоколом від 16.03.2017 року № 21, вирішено погодитися з пропозицією Міністра юстиції Петренка П. Д. щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно Голови Укрдержархіву ОСОБА_1

Таким чином, саме з 13 лютого 2017 року починається перебіг шестимісячного строку протягом якого ОСОБА_1 можна було притягнути до дисциплінарної відповідальності, тобто вказану дату можна вважати днем коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку.

У той же час, Міністерством юстиції України питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ініційовано було лише в вересні 2017 року, тобто після закінчення шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку.

При цьому, враховуючи докази наявні в матеріалах даної справи, суд погоджується з твердженням позивача, що про вчинення нею дисциплінарного проступку Міністерству юстиції України було відомо ще за результатами проведеної Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності Державної архівної служби України за період з 01.01.2014 року по незавершений звітний місяць 2016 року.

Втім, Міністерство юстиції України, через яке координується робота Державної архівної служби України, звернулося до Кабінету Міністрів України з питанням щодо ініціювання дисциплінарного провадження відносно стосовно Голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 було здійснено лише 13 лютого 2017 року.

За вказаних обставин, судом не беруться до уваги твердження відповідача щодо того, що факт дисциплінарного проступку вчиненого позивачем було встановлено Комісією з питань вищого корпусу державної служби, а перебіг шестимісячного строку про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 суб'єкт призначення дізнався у день ознайомлення з пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби оформленою відповідним висновком.

Окрім цього, суд звертає увагу відповідача, що в матеріалах дисциплінарного провадження містить звернення народного депутата ОСОБА_11 від 26.01.2017 року № 451/03-28 щодо проведення перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_9 про вчинення Головою Державної архівної служби України ОСОБА_1 ряду службових злочинів, а також прийняття нею низки безвідповідальних рішень, що завдали безповоротної шкоди Державному бюджету та системі державних архівних установ України.

Суд також вважає за необхідне повторно зазначити, що перебіг шестимісячного строку про вчинення дисциплінарного проступку державним службовцем починає відлік, не з дня коли про це дізнався суб'єкт призначення, а саме з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку державним службовцем.

Таким чином, враховуючи, що накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани було прийнято суб'єктом призначення після закінчення шестимісячного строку, протягом якого на державного службовця може бути накладеного дисциплінарне стягнення, суд приходить до висновку, що у відповідача не було законних підстав для прийняття рішення, у формі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 672-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у зв'язку з чим воно є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пропозиції за результатами проведення перевірки діяльності Державної архівної служби України, викладеної в Довідці від 10.03.2017 року, висновками якої виявлено численні факти неправомірних дій голови Укрдержархіву та її заступників, порушення вимог чинного законодавства в діяльності Укрдержархіву, що набуло системного характеру, Комісію було запропоновано Міністру юстиції України відповідно до вимог п. 13 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» порушити перед Кабінетом Міністрів України питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності Голови Державної архівної служби України та його заступників, шляхом звільнення з займаних посад.

Втім, листом від 03.03.2018 року № 2375/0/2-18 на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.1028 року Заступником Державного секретаря Кабінетом Міністрів повідомлено суд, що протягом останніх шести місяців рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників центральних органів виконавчої влади, крім ОСОБА_1, Урядом не приймались.

Під час розгляду вказаної справи, суду також не було надано інформації про порушення щодо заступників Голови Державної архівної служби України службового розслідування та дисциплінарного провадження.

Вказане, на думку суду, свідчить про дискримінаційний підхід Міністерства юстиції України щодо притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний ОСОБА_1 (м. Київ, 01054, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 672-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

3 Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді: І.А. Качур

В.І. Келеберда