Справа № 750/11322/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року позов задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місто Чернігів вулиця П'ятницька 83 а, ) щодо відмови ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ІН НОМЕР_1) у здійсненні перерахунку пенсії, в розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місто Чернігів вулиця П'ятницька 83 а ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ІН НОМЕР_1) з 04 квітня 2017 року, в розміру 74% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини справи. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року (яка набрала законної сили) була виконана відповідачем у добровільному порядку. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії позивачу з 04 квітня 2017 року, про що зазначається в листі від 27 жовтня 2017 року № 2196/03, з урахуванням виплаченої у лютому та червні 2010 року грошової допомоги на оздоровлення, яка отримана позивачем протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (дата звільнення 26 листопада 2010 року). Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби під час проведення перерахунку не були враховані, оскільки вони не виплачувались протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби. Апелянт зазначає, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до положень ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданий письмовий відзив на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу з 27 листопада 2010 року відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» була призначена пенсія за вислугою років, розмір якої складає 74% грошового забезпечення.

04 квітня 2017 року позивач звернувся з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з часу подання заяви, відповідно до довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 02 березня 2017 року, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Листом від 13 квітня 2017 року № 585/03/Ч-12 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових потреб, одноразова допомога при звільненні не є складовими грошового забезпечення, а тому не враховуються при призначенні пенсії військовослужбовцям.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року по справі № 750/4108/17 (яка набрала законної сили) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, з 04 квітня 2017 року з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

На виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року по адміністративній справі № 750/4108/17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівський області листом від 27 жовтня 2017 року було повідомлено позивача про перерахунок пенсії з 04 квітня 2017 року відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до вказаного листа, відповідачем проведено перерахунок пенсії з врахуванням виплаченої у лютому та червні 2010 року грошової допомоги для оздоровлення. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні не були враховані. Розмір пенсії становить 2 762 грн. 99 коп. (3947,13 грн. х 70 %). Головне управління Пенсійного фонду України листом від 27 жовтня 2017 року також повідомило, що перерахунок пенсії позивача був проведений з урахуванням норм законодавства, які діють на момент перерахунку, а саме максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % ( з 27 листопада 2010 року Головним управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», була призначена пенсія за вислугою років, розмір якої складає 74 % грошового забезпечення).

Вважаючи, що відповідачем порушено право позивача на здійснення перерахунку пенсії у порядку та розмірах, визначених постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при ухваленні даного судового рішення судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, зокрема, не враховано наявність судового рішення - постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року. Вказані вище обставини свідчать про наявність правових підстав для скасування судового рішення, виходячи з наступного.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року прийнято рішення про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 04 квітня 2017 року з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На переконання колегії суддів у зв'язку з наявністю судового рішення - постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2017 року, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, які були заявлені позивачем в адміністративній справі № 750/11322/17.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з неповним виконанням відповідачем судового рішення по справі № 750/4108/17.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України від 06 липня 2005 року (норми якого були чинними на момент подання адміністративного позову) особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Водночас, позивачем подано адміністративний позов в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України від 06 липня 2005 року, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов'язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчою листа.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 06 липня 2016 року по справі № 759/19739/15-а.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, які містяться в рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року, зазначене рішення підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що позивач не позбавлений можливості подати до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення, заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який встановлений ст. 383 КАС України від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України від 03 жовтня 2017 року (в редакції, чинній на момент прийняття судового рішення), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ст. ст. 229, 308, 310, 315. 317, 321, 322, 328, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2018 року.