Справа № 353/545/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/10927/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Копанишин Х.В.

позивач: не з'явився

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарука Леоніда Миколайовича на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 353/545/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарука Леоніда Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарука Леоніда Миколайовича та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарука Леоніда Миколайовича від 23 червня 2017 року серії БР №4431145 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 червня 2017 року біля 17 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 146 позивач був зупинений інспектором № 1 БУПП для перевірки документів. Після перевірки документів виявилось, що в нього немає з собою полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Про те, що Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був виданий позивачу 09 червня 2017 року свідчить прикріплена на лобовому склі автомобіля картка страхової компанії. Однак, це не було взято до уваги інспектором та винесено постанову серії БР № 443145 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач вважає, що інспектор передчасно дійшов висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Дане адміністративне правопорушення інспектору слід було визначити малозначним та обмежитись попередженням.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії БР № 443145 від 23.06.2017 року, винесену інспектором №1 БУПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Гончарук Л.М., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарук Леонід Миколайович, вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, відповідач під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Апелянт звертає увагу, що сам факт відсутності полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент перевірки транспортного засобу підтвердив і сам позивач в поданій позовній заяві. Таким чином, вважає його дії щодо винесення постанови відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та ПДР України.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 443145 від 23.06.2017р., 23 червня 2017 р. 17 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську вул. Незалежності,146 водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом Акура TSX номерний знак НОМЕР_1, без обов'язкового поліса цивільного страхування транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР, причина зупинки розмова по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 «д», а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Суд дійшов висновку, що відповідачем при складанні постанови не були належним чином зібрані та досліджені докази,у винесеній постанові відсутні посилання на докази, які передбачені ст. 251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками та зазначає наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями станом 04.11.2015 року (далі ПДР).

Відповідно до п. 2.9 «д» водіям транспортних засобів під час руху транспортного засобу забороняється користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно із п.2.14 ПДР водій має право, в тому числі: в) знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду; г) вимагати від особи, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та зупинила транспортний засіб, пред'явлення посвідчення її особи; д) оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства;

З матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки даного транспортного засобу стало порушення позивачем п.2.9 «д» ПДР.

Відповідно дост.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «ґ» п.2.1ПДРводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі: ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Положеннями п.п. «а» п. 2.4ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху, передбаченого і ч.1ст.126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як встановлено частинами 2, 3статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі -Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Із додаткових поясненнях відповідача, законну вимогу представника патрульної поліції про пред'явлення документів позивач виконав, надавши для огляду посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при собі не мав, про що і повідомив та зазначив, що на підтвердження того, що у нього є даний поліс є наліпка на лобовому склі автомобіля.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що позивач до позовної заяви додав поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, на автомобіль НОМЕР_1: № НОМЕР_2, чинний з 10.06.2017 р. по 09.12.2017 р.. Про його наявність свідчив талон на лобовому склі даного автомобіля, про наявність полісу звертав увагу патрульному ОСОБА_2, що останнім не заперечується, однак при винесенні постанови це не було взято до уваги.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не взято до уваги пояснення позивача про наявність страхового поліса, відтак не прийнято до уваги ні пояснення водія, ні докази того, що страховий поліс в нього наявний, є чинним на час користування транспортним засобом, що підтверджувалося наліпкою на лобовому склі автомобіля.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Проте відповідачем при складанні постанови не були належним чином оцінені та досліджені докази. Доведення факту відсутності страхового полісу на момент огляду витребуваних від водія транспортного засобу документів слід було зафіксувати за допомогою фотозйомки чи підтвердженнями третіх осіб.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення (в тому числі й адміністративне) не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 1статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду даної справи судом першої інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись, ч.4 ст.229, ст.ст.271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд, -

П О СТ А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Гончарука Леоніда Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 353/545/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (ст. 272 КАС).

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль