Справа № 183/4576/17(2-а/183/191/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 183/4576/17
провадження №2-а/183/35/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року (суддя Парфьонов Д.О.) у справі №183/4576/17(провадження №2-а/183/35/18) за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Гургенідзе Тенгіза Зурабовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Гургенідзе Тенгіза Зурабовича серії ЕАА №158918 від 04.09.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначав про те, що 04.09.2017р. інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП в м.Дніпрі ДПП Гургенідзе Т.З. складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонена» та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вказував на порушення поліцейським процедури притягнення до адміністративної відповідальності в частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення, та винесення спірної постанови на місці зупинки автомобіля позивача, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати таку справу, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми процесуальними правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім цього, позивач зазначав про те, що відповідачем не прийнято до уваги його заперечення і пояснення відносно хибних висновків щодо скоєння правопорушення.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах

повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обгрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 04 вересня 2017 року інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції Гургенідзе Тенгізом Зурабовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №158918, згідно з якою позивач 04.09.2017р. о 17:26 год., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ С230, державний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по пр. Гагаріна біля буд. 8А, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР - порушення вимог заборонених знаків.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається з заявленого позову, позивач посилається на порушення інспектором патрульної поліції процедури притягнення до адміністративної відповідальності, які, за його позицією, полягають у тому, що поліцейським не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також справу розглянуто на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати таку справу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, обґрунтовано відхилив доводи позивача щодо необхідності у спірному випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення та необхідності розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати таку справу.

В той же час, вирішуючи справу, суд вказав на те, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню з підстав того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема, підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» - знак 3.34 "Зупинку заборонено" - забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Так, порушення вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 04.09.2017р. о 17:26 год., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ С230, державний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по пр. Гагаріна біля буд. 8А, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР - порушення вимог заборонених знаків.

В той же час, будь-яких доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, фото, відео матеріалів, пояснень свідків тощо, відповідачем а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим вказав на наявність підстав для його скасування та задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, оскільки виконання патрульним поліцейським своїх обов'язків у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», не позбавляє останнього обов'язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року по справі №183/4576/17(провадження №2-а/183/35/18) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 27.03.2018р. та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.03.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк