Справа № 818/650/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 р. Справа № 818/650/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/650/18
до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області
про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Г.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області (далі - відповідач) про застосування адмінстративно-господарського штрафу від 12.02.2018 № 021729.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою заступника начальника територіального Управління Укртрансбезпеки у Сумській області від 12 лютого 2018 року № 021729 до позивача застосовані фінансові санкції в сумі 1700 грн. у звязку з тим, що 21.12.2017 о 12 год. 30 хв. позивач нібито допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацем 3 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надавав послуги з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт.
Однак, позивач стверджує, що 21.12.2017, керуючи мікроавтобусом Мерседес, номерний знак НОМЕР_1, здійснював приватну поїздку і перевезення пасажирів за власними потребами і мав у наявності всі необхідні для цього документи, як це передбачено абз. 2 ч. 10 ст. 39 Закону «Про автомобільний транспорт»: документи для автомобільного перевізника на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб - документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України. 21.12.2017 позивач нікому не надавав платних послуг з перевезень пасажирів та вантажів, а отже вважає санкції як до субєкта підприємницької діяльності безпідставними, оскільки в цей день підприємницькою діяльністю не займався.
Згідно із статтею 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Позивач вважає, що жодних правопорушень за обставин, зазначених в протоколі і постанові, не скоював, а тому постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
У письмовому відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем допущено порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». З акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 008657 від 21.12.2017, складеного відносно субєкта господарювання ФОП ОСОБА_1, при наданні послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом Суми-Київ-Суми (через ДП МА „Бориспіль, на момент перевірки транспортного засобу марки «Мersedes», номерний знак НОМЕР_1, вбачається, що у позивача були відсутні: оформлений договір із замовником транспортних послуг, інформаційний лист-узгодження та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг.
12 лютого 2018 уповноваженою посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, в присутності автомобільного перевізника ОСОБА_1, розглянуто наявні матеріали про порушення законодавства про автомобільний транспорт автомобільним перевізником та надані пояснення позивачем з копією списків пасажирів, та за результатами розгляду винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 021729 в розмірі 1700 грн. 00 коп.
Під час розгляду справи, ОСОБА_1 надав копії списки пасажирів, відповідно до яких ним 21.12.2017 нібито здійснювались перевезення пасажирів для власних потреб за маршрутом „Суми-Київ та „Київ-Суми. Проте, на переконання відповідача, надані списки пасажирів суперечать вимогам ст. 30 та ст. 34 Закону України „Про автомобільний транспорт, в частині проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, а також забезпечення контролю технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут.
Так, відповідач зауважує, що в ході вивчення наданих позивачем списків пасажирів на маршрутах „Суми - Київ та „Київ - Суми встановлено, що перевізником фактично не було проведено щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водія, як і контролю технічного стану транспортного засобу саме перед виїздом на маршрут. На дану обставину вказує наявність фіктивно проставлених відміток лікаря та механіка. А саме, у списку пасажирів „Київ - Суми, згідно якого здійснювався виїзд о 13 год. 00 хв. 21.12.2017 зазначено, що медичний огляд, як і огляд механіком здійснено о „06:30. Тобто, позивачем прямо порушено вимоги ст. 30 та ст. 34 Закону України „Про автомобільний транспорт в частині щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду та контролю технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут. А проставлення відміток у списках пасажирів здійснено формально, і заздалегідь.
Таким чином, відповідач вважає, що надані позивачем вищевказані списки, є спробою уникнення від передбаченої законодавством відповідальності, і не можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
21.12.2017 уповноваженими особами Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за адресою Київська область, ДП МА "Бориспіль", перевірено транспортний засіб "Mersedes", державний номер НОМЕР_1.
За результатами перевірки складено Акт АР № 008657 від 21.12.2017, у якому зафіксовано виявлені порушення: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, відсутній оформлений договір із замовником транспортних послуг, інформаційний лист-узгодження та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг (а.с.7).
12 лютого 2018 уповноваженою посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, в присутності ОСОБА_1 розглянуто наявні матеріали про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Під час розгляду справи, ОСОБА_1 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що 21.12.2017 здійснював приватну поїздку і перевезення пасажирів за власними потребами (а.с. 22) та надав списки пасажирів, відповідно до яких ним 21.12.2017 здійснювались перевезення пасажирів для власних потреб за маршрутом „Суми-Київ та „Київ-Суми (зворотній бік а.с. 22).
За результатами розгляду справи 12.02.2018 заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Сумській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 021729 в розмірі 1700 грн. 00 коп. до ОСОБА_1 за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 21).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регулює ОСОБА_3 України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III.
ОСОБА_3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно пункту 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до статті 34 закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
За правилами частини 1 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Відповідно до частини 4 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.
Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведених вище норм вбачається, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються пасажирські та вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
При цьому, як зазначено частиною 1 статті 60 З Закону України «Про автомобільний транспорт» суб'єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник.
В розумінні вимог статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Позивач стверджує, що 21.12.2017 не здійснював перевезення пасажирів, а використовував свій власний транспортний засіб для перевезення пасажирів для власних потреб.
Суд погоджується з твердженням позивача про те, що позивач має право використовувати власне майно у власних цілях та на власний розсуд.
При використанні транспортного для власних потреб частиною 10 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено необхідність наявності наступних документів:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представник відповідача не надав суду належних доказів того, що ОСОБА_1 здійснював саме перевезення пасажирів, як автомобільний перевізник.
Також, в Акті перевірки не зазначено про ознаки, які свідчили б про перевезення пасажирів під час здійснення господарської діяльності, як фізичною особою-підприємцем.
Суд звертає увагу на те, що інспекторами проведено перевірку ОСОБА_1 фактично з порушенням норм статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки не встановлено статус ОСОБА_1 як автомобільного перевізника, який здійснював господарську діяльність.
Наявність чи відсутність проставлення відміток лікаря та механіка у списку пасажирів, складеного позивачем 21.12.2017 маршруту "Київ-Суми" предмету даного спору не стосується.
Оскільки постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу прийнята на підставі акту перевірки, який не носить доказової бази про вчинене правопорушення ОСОБА_1 як автомобільним перевізником, суд дійшов висновку, що така постанова прийнята безпідставно та підлягає скасуванню.
Таким чином, позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, а тому не може бути суб'єктом відповідальності, передбаченої абз. 3 частиною 1 статті 60 «Про автомобільний транспорт».
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи представник відповідача доводи позивача не спростував.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про застосування адмінстративно-господарського штрафу від 12.02.2018 № 021729.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 28.03.2018.