Справа № 358/1173/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Тітов М.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Справа № 358/1173/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Осадчого А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу комунального підприємства «МЕДВИН РОЗВИТОК» на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 26 січня 2018 року у справі:

за позовом комунального підприємства «МЕДВИН РОЗВИТОК»

до Медвинської сільської ради

Богуславського району Київської області,

Богуславської районної державної адміністрації Київської області,

про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «МЕДВИН РОЗВИТОК» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області (далі - відповідач-1), Богуславської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 11.08.2017 р. № 288-23-VІІ «Про припинення комунального підприємства «МЕДВИН РОЗВИТОК»;

- визнання протиправним та скасування рішення Богуславської РДА Київської області про державну реєстрацію рішення про припинення КП «МЕДВИН РОЗВИТОК»;

- зобов'язання Богуславської РДА Київської області виключити запис про державну реєстрацію рішення про припинення КП «МЕДВИН РОЗВИТОК» з реєстру.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 26 січня 2018 року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувані ним рішення щодо припинення комунального підприємства були прийняті відповідачами на підставі наданих їм владних управлінських повноважень, що спірні правовідносини не підпадають під юрисдикцію господарського суду і справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Медвинська сільська рада просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін та, зокрема зазначає, що комунальні підприємства не є суб'єктами владних повноважень у розумінні КАС України, діяльність директора такого підприємства не належить до публічної служби і видання відповідного акту органом місцевого самоврядування не змінює правової природи цих відносин.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Однак, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), «Про господарські товариства» від 19.09.1991 р. № 1576-XII (далі - Закон № 1576-XII), «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У п.п. 1, 2, 7, 19 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 30 чю 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

У п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 755-IV закріплено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації, нотаріус

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону № 1576-XII господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що оскарженню в порядку адміністративного судочинства підлягають рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

При цьому, при вирішенні питання щодо можливості розгляду справи адміністративним судом визначальним є наявність сукупності наступних умов: 1) відповідачем є суб'єкт владних повноважень; 2) предметом спору є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта влади; 3) підставами звернення до суду стала необхідність перевірки, чи діяв такий суб'єкт при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дії (допущенні бездіяльності) на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що предметом позову у даній справі є рішення про припинення КП «МЕДВИН РОЗВИТОК», прийняте відповідачем-1, зокрема на підставі п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР, та рішення про державну реєстрацію припинення вказаного КП, прийняте відповідачем-2 на підставі Закону № 755-IV.

При цьому, вказаними законами регламентовано повноваження відповідачів на прийняття саме владно-управлінських рішень, а не засади ведення господарської діяльності чи здійснення корпоративних прав. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що комунальне підприємство взагалі не належить до господарських товариств у розумінні Закону № 1576-XII.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає вирішенню саме в порядку адміністративного судочинства, а не господарського на підставі ст. 20 ГПК України, як помилково було зазначено судом першої інстанції, оскільки вказаною нормою господарського процесуального законодавства визначено підсудність справ, що виникають з корпоративних відносин, а не владно-управлінських.

Приходячи до такого висновку, судова колегія враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 р. по справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо підсудності даної справи.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу комунального підприємства «МЕДВИН РОЗВИТОК» задовольнити, а ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 26 січня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «МЕДВИН РОЗВИТОК» - задовольнити.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 26 січня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Богуславського районного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 28 березня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: