Справа № 826/4766/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

27 березня 2018 року м. Київ № 826/4766/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Каракашьяна С.К., розглянувши клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом

Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація"

до

Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Управління з питань реклами

про

зупинення дії вимоги № 001881-18 від 07.03.2018, визнання протиправною та скасування вимоги № 001881-18 від 07.03.2018

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)про визнання протиправною та скасування вимоги №001881-18 від 07.03.2018 року.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просив зупинити дію вимоги №001881-18 від 07.03.2018 року про демонтаж конструкції: щит, що стоїть окремо.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що оскаржувана вимога не відповідає нормативним актам виданим Кабінетом Міністрів України та рішенням Київської міської ради. Позивача зобов’язано демонтувати рекламний щит та в письмовій формі з фотофіксацією усунутих порушень у термін до 20.03.2018 року повідомити відповідача. У разі невиконання вимоги протягом 7 днів конструкція буде демонтована КП «Київреклама». Позивач звертає увагу суду на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому позивач наголошує на тому, що рекламний щит буде демонтовано КП «Київреклама» у нічний час за відсутності володільця, що в подальшому зробить неефективним захист порушеного права.

При вирішенні заявленого позивачем клопотання про забезпечення позову суд виходить з наступного.

У ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Згідно з абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» (далі по тексту – Постанова Пленуму ВАСУ №2 в чинній редакції) в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, ознайомившись із викладеними у клопотанні доводами, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 07.03.2018 року Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено вимогу №001881-18 від 07.03.2018 року щодо усунення порушень Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051, Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №38/6253, та/або Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року №223/2445, Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року №224/2446.

Зокрема, у вказаній вимозі зазначено, що у позивача закінчився термін дії дозволу або його скасовано, самовільно встановлений Р3 на підставі п.3 розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2016 року №787 та від 26.12.2017 року №1689.

Крім того, даною вимогою відповідач вимагає здійснити демонтаж конструкції протягом 7 днів та попереджає про наслідки її невиконання у встановлений термін, а саме, про можливість демонтажу конструкції КП «Київреклама» після спливу встановленого строку на добровільне виконання вимоги, а саме після 20.03.2018 року.

Зважаючи на те, що позивач не погоджується з висновками відповідача викладеними у вимозі №001842-18 від 07.03.2018 року і оскаржує в судовому порядку вказане рішення суб’єкта владних повноважень, а також заперечує наявність підстав для притягнення його до відповідальності у вигляді зобов’язання демонтувати конструкцію, суд приходить до висновку про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Такі висновки суд мотивує тим, що в разі демонтажу конструкції до постановлення рішення у справі, в разі задоволення позову судом, захист прав позивача стане неможливим, оскільки оскаржуване рішення буде виконано та вичерпає свою дію.

Правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваних рішень, на підставі яких позивача може бути в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності, буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваної вимоги та задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти).

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що невжиття заходів, про які просить позивач, може створити очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист вказаних прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

За таких обставин, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити дію вимоги Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2018 року №001881-18, якою зобов’язано Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2) щодо демонтувати щит, що стоїть окремо (суцільний щит) до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню і може бути пред’явлена до примусового виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» протягом трьох років.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали є Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2), боржником – Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 26).

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.К. Каракашьян