Справа № 523/2654/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 523/2654/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Гошуренко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в якому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017 від 10.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 03.02.2017 року звернувся до паспортиста ДП «Житлово-експлуатаційна дільниця ТДВ «Чорноморсантехмонтаж», який здійснює прийом громадян за адресою: АДРЕСА_1, з питанням щодо надання довідки про реєстрацію за вказаною адресою, яку потрібно було надати до прокуратури Одеської області для реєстрації квартирного обліку. З телефонної розмови з паспортистом 08.02.2017 року позивачу стало відомо, що його у 2013 році було знято з реєстрації, та йому було запропоновано укласти новий договір оренди житлового приміщення для набуття права реєстрації, що ним і було здійснено, надано необхідні документи та поновлено реєстрацію за вказаною адресою. Під час вчинення вказаної дії в паспорті йому проставлено дату зняття з реєстрації 16.11.2013 р., хоча відомостей про це не мав, згоду не надавав, для вирішення цього питання не запрошувався. В ході виконання процедури реєстрації адміністратор відділу ОСОБА_3 склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.197 КУпАП та не надавши можливості представити докази в підтвердження доводів винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді попередження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

10.02.2017 року адміністратором відділу ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №П1-2390-2017 відносно ОСОБА_2, згідно із змістом якого 10.02.2017 року о 11.40 год. у АДРЕСА_2 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у проживанні громадянина України без реєстрації місця проживання протягом 3 років 2 місяців. В своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_2 зазначив, що він не був повідомлений про зняття його з реєстрації, отримав інформацію про це 08.02.2017 року.

В цей же день адміністратором винесено постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП за порушення ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та накладено стягнення у виді попередження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не було, оскільки позивач тільки 08.02.2017 року дізнався про зняття його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою і одразу 10.02.2017 року подав необхідні документи для реєстрації свого місця проживання.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.197 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді попередження за проживання громадян без реєстрації місця проживання .

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2007 року місце проживання позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди житлового приміщення від 28.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ДП ЖЕУ ЗАТ «Чорноморсантехмонтаж» на строк з 28.11.2007 року по 27.11.2012 року.

16.11.2013 року позивача знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою на підставі звернення ДП ЖЕУ ЗАТ «Чорноморсантехмонтаж» від 15.11.2013 року, у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди.

Під час вчинення дій щодо реєстрації позивач отримав талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відомостями зняття з реєстрації, в якому також зазначено, що штамп в паспорті про зняття проставлений 09.02.2017 року.

10.02.2017 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно п. 26 правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев'ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вважав, що дія договору була продовжена, оскільки, за умовами договору, кінцевий строк був 27.11.2012 року, а тому позивач повинен був знати про закінчення строку договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 правомірно знят з реєстрації за закінченням договору найму, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, договір найму житлового приміщення, на підставі якого Департаментом 10.02.2017 року зареєстровано місце проживання позивача є строковим та укладено на 1 рік та після закінчення дії не був продовжений.

Відповідно до ст.6 Закону (в редакції від 06.12.2012 року, яка діяла на момент зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2.) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КУпАП проживання громадян, зобов'язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання - тягнуть за собою попередження.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 було порушено строк передбачений ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки зняття з реєстрації позивача здійснено 16.11.2013 року, про що свідчить штамп про зняття з реєстрації місця проживання в паспорті громадянина України позивача, здійснений Суворовським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області, а звернення за реєстрацією місця проживання здійснено 10.02.2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що адміністратором Департаменту правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення № Ш-2390-2017 від 10.02.2017 року, та в результаті розгляду якого винесено Постанову про адміністративне правопорушення № П2-2390-2017 від 10.02.2017 року, якою накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді попередження у відповідності до ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Колегія судді вважає постанову про адміністративне правопорушення №П2-2390-2017 від 10.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП правомірною, оскільки ОСОБА_2 було порушено строк передбачений ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для реєстрації місця проживання.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні даного позову.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування постанови залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 26.03.2018 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Яковлєв О.В. Запорожан Д.В.