Справа № 308/13689/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/731/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Лемак О.В.,

час ухвалення рішення - 20.12.2017 року,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням кратності 1 рік за 1 рік і 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року; зобов'язати відповідача здійснити виплату заборгованості з дати звернення за призначенням пенсії за віком, тобто з 29.09.2016 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду роботи з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року до пільгового стажу протиправними. Зобов'язано відповідача зарахувати до стажу роботи позивача період роботи з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах із пільговим коефіцієнтом, а саме один рік роботи у вказаний період у районах Крайньої Півночі часу за один рік та шість місяців. Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу перераховану пенсію, з врахуванням пільгового стажу починаючи з 30.09.2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки за оспорюваний період роботи позивач не надав трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, тому нема підстав для зарахування стажу за вищевказаний період у кратному розмірі.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 30 вересня 2016 року перебуває на обліку у відповідача та їй призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У жовтні 2016 року позивач звернулася до відповідача, ГУ ПФУ в Закарпатській області та ПФУ про зарахування до пільгового трудового стажу періоду роботи з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців (а.с. 23-26).

Листом № 345/Г-99-01 від 23.11.2016 року ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача, що для пільгового зарахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі при обчисленні розміру пенсії потрібно подати документи, які свідчать про факт укладення із працівником строкових трудових договорів та поширення на нього пільг з кратного обчислення стажу роботи (а.с. 27).

Листом відповідача № 02/Г-225 від 23.11.2016 року позивача повідомлено, що оскільки серед матеріалів пенсійної справи відсутні дані про укладення строкових трудових договорів за період трудової діяльності до 01.01.1991 року, то для пільгового обчислення стажу роботи, набутого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підстав немає (а.с. 28).

Вирішуючи спір колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10.02.1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ № 1908).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані, у тому числі, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Відповідно до вищезгаданої постанови Братський, Усть-Ілімський, Усть-Кутський райони та міста Усть- Ілімск, Усть-Кут, Братськ Іркутської області відносяться до районів Крайньої Півночі.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач в період з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року працювала на різних посадах Падунського відділення Будбанку СРСР, Управління механізації №1 Управління будівництва екскаваторно-тракторних робіт треста «Братскгэсстрой» здобула вищу освіту денної форми навчання в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі (м. Братськ, Іркутської області Російської Федерації).

Пунктом 47 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затв. постановою Держкомпраці та Президіуму ВЦСПС від 16.12.1967 року № 530/П-28 передбачено, що стаж роботи, що дає право на отримання пільг, не переривається у випадках, зокрема, вступу у вищий, середній чи інший спеціальний учбовий заклад, чи в аспірантуру, ординатуру, якщо цьому безпосередньо передувала і за цим, не пізніше двох місяців (не рахуючи часу відпустки, що надається по закінченню строку навчання, і часу, необхідного для переїзду), слідувала робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, період навчання позивача у Іркутському інституті народного господарства зараховується до пільгового стажу.

Факт роботи позивача у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в спірні періоди підтверджується трудовою книжкою та відповідними архівними довідками, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та не заперечується сторонами (а.с. 9-21).

У зв'язку з вищенаведеним, дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача з 20.09.1976 року по 10.01.1985 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з підстав ненадання строкового трудового договору є протиправними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року у справі № 308/13689/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 28 березня 2018 року.