Справа № 328/621/17(2-а/328/31/17)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2018 рокусправа № 328/621/17(2-а/328/31/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про ухвалення додаткового рішення суду у справі до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 р. адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду, Відділ примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області звернувся з апеляційною скаргою у цій справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області задоволено.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 р. скасовано.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

При цьому, Відділом примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, щодо стягнення з позивача на його користь суми сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Вивчивши подану заяву та матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (чинної на момент вирішення заяви щодо ухвалення додаткового рішення) визначено підстави для прийняття додаткового рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно матеріалів справи, постанову щодо якої подано заяву про прийняття додаткового рішення, винесено судом апеляційної інстанції 18.07.2017 року.

Порядок розподілу судових витрат, на момент винесення вказаної постанови був встановлений ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України, якою врегульовано питання розподілу судових витрат, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч.2 ст.94 КАС України).

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат, апеляційний суд виходить з системного аналізу статті 94 КАС України та статусу заявника апеляційного скарги.

В даному випадку заявник апеляційної скарги Відділ примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, який є субєктом владних повноважень.

Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Тобто, субєкту владних повноважень не мають компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов'язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Тому, такий вид судових витрат, як судовий збір, субєкту владних повноважень поверненню не підлягає.

Враховуючи, що Відділом примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, не здійснювались, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Наведене вище свідчить про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 18.07.2017 року.

Керуючись ст.ст. 94, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про ухвалення додаткового рішення до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 18.07.2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко