Справа № 808/2486/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 року

справа № 808/2486/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року, ухвалену в м. Запоріжжя, (суддя Прасова О.О.) в адміністративній справі № 808/2486/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя" звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих 19 липня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, № про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 128410грн. та нарахування штрафних санкції на суму 64205грн., № про зменшення від’ємного значення з податку на додану вартість на суму 20грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управлінням ДФС у Запорізькій області, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник вказує на те, що ТОВ "Промелектроніка" і ТОВ «Торгсервіс 2015» не могли фактично здійснити господарськи операції на користь ТОВ "ЕКО Запоріжжя", що вказує на формування ТОВ "ЕКО Запоріжжя" податкового кредиту за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану, зазначивши, що до матеріалів справи були додані первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, які підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ "Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя" з ТОВ "Промелектроніка", ТОВ "«Торгсервіс 2015».

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи апеляційної скарги та письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і

обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

У період з 22.06.2017р. по 29.06.2017р. фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя" з питання достовірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за квітень 2017 року, за результатами якої складено Акт №373/08-01-12-02/24911195 від 30.06.2017 (а.с.62-94). На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області прийняті 19.07.2017 року наступні податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на 128410 грн. 00 коп. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 64205 грн. 00 коп. (а.с.10-11); №, яким позивачу зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість на суму 20 грн. 00 коп. (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень, які були прийняті відповідачем без врахування первинних бухгалтерських документів, які підтверджують реальність господарських операцій, внаслідок проведення яких сформовано від’ємне значення з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із таким висновком та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати

покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, законодавчою підставою не включення до складу податкового кредиту та витрат відповідних сум є не підтвердження придбання товарів (послуг) відповідними первинними документами.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Згідно п.200.4 цієї ж статті при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом першої інстанції досліджені первинні бухгалтерські документи на підтвердження фактичного виконання умов договорів, укладених між позивачем та ТОВ "Промелектроніка" і ТОВ «Торгсервіс 2015». Доводи відповідача ґрунтувались на неможливості встановлення походження товару і обставини його відвантаження з м. Київ, а не м. Одеса.

Позивачем до суду апеляційної інстанції надано лист ТОВ «Торгсервіс 2015» № 24/11-2 від 24.11.2017 року, в якому вказано на те, що згідно ВН № 3 від 07.03.2017 року ТОВ «ЕСО Запоріжжя» товар був доставлений з місця отримання, тому у ТТН № Р3 від 07.03.2017 року пунктом навантаження значиться місто Київ.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини у справі, вірно застосований матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини, а доводи апелянта висновків суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись статтями 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року в адміністративній справі № 808/2486/17 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачу касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук