Справа № 637/134/18
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тордія Е.Н.

23 березня 2018 р. м. Харків Справа № 637/134/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Моісеєвої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 19.02.2018р. (повний текст складено 19.02.18р.) по справі № 637/134/18

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділення поліції Куп'янського відділу поліції ГУ НПУ в Харківській області в особі інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Шевченківського відділення поліції Куп'янського відділу поліції ГУ НПУ в Харківській області в особі інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протокол про адміністративне правопорушення від 28.01.2018р., складений інспектором СРПП Шевченківського відділення поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, та постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №631311 від 28.01.2018р. про стягнення штрафу у розмірі 340,00 грн., незаконними,

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №631311 від 28.01.2018р. про стягнення штрафу у розмірі 340,00 грн. як незаконну;

- відстрочити сплату судового збору до розгляду справи по суті позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 19.02.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв'язку із невиконанням вимог ухвали Шевченківського районного суду Харківської області від 09.02.2018р. про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 19.02.2018р., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Станом на 23.03.2018 р. відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано.

Учасники справи про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався ст. 169 КАС України та виходив з того, що позивач не усунув недоліки позову, через які ухвалою від 09.02.2018 р. його позовну заяву було залишено без руху.

Однак, судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.8 ст. 160 КАС України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч.1 , 2, 3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160,161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Так, зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується постанова серії БР №631311 від 28.01.2018р. у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 09.02.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що позивачем не виконані вимоги ч.8 ст. 160, ч.3 ст. 161 КАС України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Разом із цим, такий припис ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону України "Про судовий збір", якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. ОСОБА_3 не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону № 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір".

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір".

Із матеріалів справи вбачається, що 16.02.2018 р. позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем фактично виконано вимоги ухвали про залишення його позовної заяви без руху.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що не надання позивачем відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, обгрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача ( відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав не є безумовною підставою для повернення позовної заяви, оскільки суд першої інстанції не позбавлений можливості з'ясувати зазначені обставини у встановлений законом спосіб.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 13.01.2000 р. по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28.10.1998 р. по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", відповідно до якої надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми може призвести до позбавлення заявників права доступу до суду і завадити розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказані вище обставини свідчать про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 19.02.2018 р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 241, 242, 243, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 19.02.2018 по справі № 637/134/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 26.03.2018р.

Помічник судді Дем'яненко Є.А.