Справа № 805/653/18-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 р. Справа№805/653/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Зінченка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області (далі відповідач, Управління) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії з 01 грудня 2017 року, визнання дій неправомірними щодо припинення та виплати пенсії, зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсійних виплат з 01 грудня 2017 року, на рахунок відкритий у ПАТ «Альфа-Банк».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуваючи на обліку в Селидовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області отримував пенсійні виплати до грудня 2017 року. Позивач також зазначає, що з січня 2017 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. В грудні 2017 року позивач звернувся до відповідача з приводу не виплати йому пенсії. 26 грудня 2017 року отримав відповідь Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області в якій йому повідомлено, що пенсійні виплати призупинені і можуть бути відновлені тільки після його звернення до управління із заявою про поновлення виплати пенсії. Вважає, що відповідач безпідставно припинив виплачувати йому пенсію, чим порушив його права та позбавив єдиного джерела до існування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року, відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

За приписами статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі КАС України), розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялись судом належним чином.

03 березня 2018 року через відділ діловодства та архівної роботи суду відповідач надав суду відзив проти адміністративного позову та просив розгляд справи провести без участі його представника. Виходячи зі змісту відзиву, відповідач вважає, що позивач за приписами Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є внутрішньо переміщеною особою, якому необхідно отримати відповідну довідку про взяття на облік та особисто звернутися до нього за поновленням пенсійних виплат. В зв'язку з викладеним, вказуючи на безпідставність позовних вимог позивача, відповідач у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі (арк. справи 31-33).

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених статтею 205 КАС України не має, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 28 квітня 1999 року (арк. справи 15).

15 грудня 2017 року позивач звернувся з заявою до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання роз'яснень щодо припинення виплати пенсії з грудня 2017 року (арк. справи 16).

Листом від 26 грудня 2017 року № 11848/02, Селидовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Донецької області позивачу повідомлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (незалежно від відмітки у паспорті) є проживання на території, де виникли обставини зазначені в статті 1 Закону України «Про забезпечення внутрішньо переміщених осіб», на момент їх виникнення. У разі підтвердження цього статусу відповідною довідкою, виплата пенсії буде поновлена (арк. справи 17).

Сторонами не оспорюється факт, що позивач перебуває на обліку у Селидовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, у зв'язку з чим, відповідно до частини 1 статті 78 КАС України, даний факт не підлягає доказуванню.

Спірним питанням у справі є обґрунтованість невиплати пенсії відповідачем позивачеві з грудня 2017 року у зв'язку з відсутністю довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, не зважаючи на те, що позивач зареєстрований на території підконтрольній українській владі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону № 1058.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, частиною 1 статті 49 Закону № 1058, визначено перелік підстав, за наявності яких, виплату пенсії може бути припинено.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття рішення територіальним органом Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії позивачу, як то передбачено статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 (далі - Правила), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (абзац 2 пункт 4 Правил).

З наданої позивачем копії паспорта серії НОМЕР_3, виданого Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 05 вересня 2008 року, судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 16 січня 2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 11-13).

Суд не приймає доводи відповідача щодо посилання на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року, № 136 від 18 лютого 2016 року, № 509 від 01 жовтня 2014 року, № 637 від 05 листопада 2014 року, а також Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким встановлюються гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Позивач дійсно формально підпадає під ознаки, наведенні у статті 1 Закону України «Про забезпечення внутрішньо переміщених осіб», яка визначає поняття внутрішньо переміщеної особи. Втім, отримання цього статусу не є обов'язком, а є правом особи, яка вважає себе переміщеною особою і бажає скористатися відповідними гарантіями.

Як встановлено судом, позивач змінив місце свого постійного проживання та реєстрації, яке знаходиться на підконтрольній Україні території, з 16 січня 2017 року проживає на підконтрольній території України і не виявив бажання отримувати статус внутрішньо переміщеної особи, а тому його право на отримання пенсії не може ставитись у залежність від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи.

Позивач у позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність, втім, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що відповідачем вчинені дії щодо невиплати пенсії позивачу, а тому вважає, що у даних правовідносинах належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання дій Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії позивачу з 01 грудня 2017 року протиправними.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача поновити виплати та виплатити пенсію з 01 грудня 2017 року також підлягають задоволенню.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 234/11095/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Щодо позовних вимог позивача про зарахування виплат пенсії на картковий рахунок відкритого позивачем у ПАТ «Альфа-Банк», суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 1999 року №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 689 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитись публічним акціонерним товариством "Укрпошта" (далі - ПАТ "Укрпошта") з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб.

Оскільки позивач не перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, що має бути підтверджено довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вимоги щодо уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» на позивача не поширюються.

Відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 рішення про обрання того чи іншого способу виплати пенсії пенсіонер приймає самостійно, про що він повідомляє органи Пенсійного фонду особистою заявою. Одержувачі можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред'явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з'ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Враховуючи вищезазначене, та приймаючи до уваги, що позивач відповідно до діючого законодавства самостійно обрав уповноважений банк для відкриття поточного рахунку, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо здійснення пенсійних виплат на рахунок відкритий у ПАТ «Альфа-Банк» також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред'явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн., та 64,80 грн., всього: 704, 80 грн. що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи квитанціями від 23 січня 2018 року та 06 лютого 2018 року (арк. справи 3, 24).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2017 року.

Зобов`язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області (, адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01 грудня 2017 року, на обраний ОСОБА_1 рахунок у банківській установі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Зінченко О.В.