Справа № 211/2698/17(2-а/211/174/17)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 211/2698/17(2-а/211/174/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року (суддя 1-ї інстанції Ніколенко Д.М., місце складання м. Кривий Ріг, дата прийняття 22.12.2017р., дата складання повного тексту відсутня) у адміністративній справі №211/2698/17 (2-а/211/174/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Семенов Андрій Сергійович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Семенов Андрій Сергійович про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №772241 від 25 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з обставинами, викладеними в постанові не погоджується, оскільки порушення ПДР, зазначене інспектором в постанові ним не вчинювалося. Зазначив, що рухався з ввімкненими фарами. На вимогу надати докази скоєного правопорушення, на що відповідач відповів, що не має технічної можливості показати відеодокази вчиненого правопорушення. З наведеного вбачається, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, адже відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) адміністративного правопорушення. Крім цього інспектором порушено порядок винесення постанови в частині складення його на місці вчинення порушення, а не за місцем вчинення. Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, якими вона обґрунтовується.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову АР № 772241 від 25.04.2017 р. винесену інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП в м. Кривий Ріг лейтенантом поліції Семеновим Андрієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова в справі про адміністративне правопорушення складена повноважною на те посадовою особою згідно з вимогами КУпАП, та за наявності достатніх даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дії позивача кваліфіковані правильно. Також зауважив, що з боку позивача, під час винесення постанови, не надходило ані клопотань, ані заяв щодо обґрунтування своїх дій.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25 квітня 2017 року інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Семенов Андрій Сергійович розглянута справа про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №772241, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 31).

За змістом цієї постанови, 25 квітня 2017 року о 23:30 годині ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF698К державний номер НОМЕР_1, у м.Кривий Ріг по пр. Миру, порушив умови користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме в темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначав, що відповідачем не надано доказів, якими підтверджується склад адміністративного правопорушення, скоєного позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, причиною притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення позивачем п. 19.1 ПДР України.

Частиною 3 статті 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається, зокрема, в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідно до ст. 222 КУпАП інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання лейтенант поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, розгляд якого відповідно до КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейський мав право виносити постанову на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Судом першої інстанції установлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що відповідачем не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 19.1 ПДР України, відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №772241 від 25 квітня 2017 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321,322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року у адміністративній справі №211/2698/17 (2-а/211/174/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Семенов Андрій Сергійович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття, відповідно до ст. 325 КАС України та не підлягає касаційному оскарженню згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2018 року.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак