Справа № 818/1452/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 р. Справа №818/1452/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О., суддів - Шевченко І.Г., Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представників позивача - Чернявської Н.І., Тихоненкової С.О.,

представника відповідача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області, Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління ДФС України у Сумській області, 3 - я особа Державна казначейська служба України,в якому з урахуванням уточнень просить:

- визнати неправомірними дії посадових осіб Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Сумській області відносно надання (неодноразово) невірної інформації позивачу відносно розрахункових рахунків та неправомірною бездіяльність посадових осіб Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції відносно неподання реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування станом на 01.01.2017 року до Державного Казначейства України, а також неправомірними дії посадових осіб Головного управління ДФС України у Сумській області відносно організації і проведення камеральної перевірки станом на 04 липня 2017 року по деклараціях за квітень 2016 року та серпень 2016 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України виконати дії по розблокуванню електронних рахунків, у тому числі, спеціального рахунку позивача № 5995 з податку на додану вартість; ДФС України надіслати Казначейству для відповідного перерахування (повернення) коштів реєстр, в якому зазначити найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, суму податку, що підлягає поверненню на поточний рахунок позивача № 7 в АБ «Укргазбанк» МФО 320478; Державне Казначейство України повернути сплачені кошти у розмірі 16 500,0 грн. на поточний рахунок підприємства № 7 в АБ «Укргазбанк» МФО 320478.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ТОВ «Нива», з 01.01.2009 року набуло статусу суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ з переліком видів діяльності відповідно до КВЕД, у тому числі: вирощування зернових та технічних культур.

В 2016 році при проведенні господарської діяльності позивач керувався чинним станом на 01 січня 2016 року нормами права, а саме абз. «б» пункту 209.2 ст. 2 - Податкового кодексу України (далі -ПКУ), яка діяча до 01 січня 2017 року.

Так, позивач платіжним дорученням № 179 від 30 серпня 2016 року перераховує на ПДВ - рахунок № 5995 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість) 110000 грн. 31.08.2016 року з рахунку № 5995 ТОВ «Нива» здійснено розмежування коштів:

- в розмірі 85 відсотків (93 500,00 грн.) - на електронний рахунок № 5995 ТОВ «Нива» для подальшого перерахування до бюджету відповідно до реєстрів Державної фіскальної служби України;

- в розмірі 15 відсотків (16 500,00 грн.) - на електронний рахунок № 5995 ТОВ «Нива» для подальшого автоматичного перерахування на спеціальний рахунок, відкритий в установі банку для акумулювання зазначених сум ПДВ та для використання у виробництві сільськогосподарських товарів, послуг.

30 грудня 2016 року до Державної казначейської служби України позивачем направлено листа № 80 від 30.12.16 з проханням повернути помилково перераховані кошти з рахунку ТОВ «Нива» в сумі 110 000,00 грн. на рахунок № 5995. Державна казначейська служба України надала позивачу відповідь про неможливість автоматичного перерахування коштів в сумі 16 500,00 грн. (15 відсотків) з рахунку № 5995 на спеціальний рахунок ТОВ «Нива» № 9196, відкритий в ПАТ «Фідобанк», у зв'язку з невірними реквізитами отримувача, оскільки 19 липня 2016 року згідно рішення Національного банку України відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк». Державна казначейська служба України також повідомила позивача, що Реєстри Державної фіскальної служби України щодо зміни реквізитів спеціального рахунку № 2604 ТОВ «Нива» після 23.01.2016 року до Казначейства не надходили. Перерахування коштів на спеціальний рахунок належить до компетенції ДФС. Крім того, Державною фіскальною службою заблоковано спеціальний рахунок позивача № 5995, з якого повинні бути перераховані кошти.

Тому, позивачем в червні 2017 року на ім'я начальника Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції направлена заява № 38 від 21.06.17 з проханням перерахувати суму 16 500,00 грн. на спец, рахунок № 9714 в АБ «Укргазбанк» та розблокувати рахунок № 3752, але кошти підприємству повернуті не були.

Крім того, 04 липня 2017 року Головним управлінням ДФС у Сумській області ДФС України складено Акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість по деклараціях за квітень 2016 та серпень 2016 року № 905/18-28-12-01/30920420. Позивач вважає, що камеральна перевірка проводилась в порушення пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу, коли камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Позивач стверджує, що бездіяльність посадових осіб Шосткинської ОДПІ, не прийняті своєчасно рішення, привело до тяжкої фінансової ситуації, яка склалася у позивача. Електронні рахунки позивача по сплаті податку на додану вартість та за скороченою податковою декларацією «заблоковані», повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 16 500,00 грн не відбулося по теперішній час.

Також позивач зазначає, що через недбалість посадових осіб Шосткинської ОДПІ та надання ними невірної інформації щодо реквізитів для перерахування коштів за звітний (податковий) період - за червень місяць 2017 року позивач не має можливості реалізовувати свою сільськогосподарську продукцію, несе збитки, не веде в повному обсязі фінансово - господарську діяльність через борг перед бюджетом з вини посадових осіб Шосткинської ОДПІ.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Шосткинської ОДПІ, Головного управління ДФС України у Сумській області та Державної фіскальної служби України проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити виходячи з наступного.

Представник відповідачів зазначає, що ТОВ «Нива» задекларувавши за квітень 2016 року суму ПДВ яку необхідно було сплати до бюджету і на свій спецрахунок по строку 30 травня 2016 року грошові зобов'язання не сплачує.

У подальшому платіжним дорученням від 30.08.2016 ТОВ «Нива» частково сплачує узгоджене за квітень 2016 року грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 110000,00грн., з яких 93500,00грн. зараховані на рахунок №5995 для подальшого перерахування до державного бюджету (85%) та 16500,00грн. на електронний рахунок №5995 для подальшого автоматичного перерахування на спеціальний рахунок відкритий в установі банку, який платник вказав у податковій декларації. У даному випадку в декларації за квітень 2016 року ТОВ «Нива» був вказаний рахунок відкритий в ПУАТ «Фідобанк», відповідно кошти у сумі 16500,00грн. були автоматично перераховані на цей рахунок. При цьому уточнюючих розрахунків по спецрежиму ПДВ за квітень 2016 року щодо зміни реквізитів банку на який необхідно було б перерахувати кошти у розмірі 16500,00грн. (15%) ТОВ «Нива» не подавало. У зв'язку з чим у ДФС не було підстав для подання до казначейства уточнюючих реєстрів реквізитів спеціального рахунку по ТОВ «Нива».

У подальшому у деклараціях по ПДВ спецрежим ТОВ «Нива» лише за серпень 2016 року (по строку подання 20.09.2016) вказує реквізити на які необхідно зарахувати 15% рахунок відкритий у АБ «Укргазбанк». Проте, задекларовані суми за серпень 2016 року та недоплачені суми за квітень 2016 року ТОВ «Нива» у 2016 році не сплачує.

З 01 січня 2017 року набули чинності зміни до ПК України відповідно до яких ст.209 ПК України втратила чинність. Відповідно рахунки які були відкриті в органах казначейства платникам спец режиму закриті.

Станом на 15.01.2018р. в системі електронного адміністрування ПДВ у підприємства значиться заборгованість у розмірі 249121,72грн., яка виникла внаслідок несплати через систему електронного адміністрування ПДВ самостійно узгодженого грошового зобов'язання.

Щодо зобов'язання ДФС надіслати Казначейству для відповідного перерахування (повернення) коштів реєстр, в якому зазначити платника податку, суму податку, що підлягає поверненню на поточний рахунок позивача, представник відповідачів зазначає, що умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України.

Сума коштів у розмірі 16500,00грн. (15% від суми узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ (спецрежим), які залишаються у розпорядженні с/г підприємства і зазначені у декларації за квітень 2016 року) до державного бюджету позивачем не сплачувалась, і не є ні надмірною сплатою, ні помилково перерахованими коштами у розумінні ст.43 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 07.12.2017 було залучено в якості відповідача також Державну казначейську службу України.

Представник Державної казначейської служби в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень на адміністративний позов не подав.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Нива» перебуває на обліку у Шосткинській ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області з 07.02.2001 року, основний від діяльності - вирощування зернових культур, платник ПДВ з 08.02.2011. У 2016 році ТОВ «Нива» перебувало на спеціальному режимі оподаткування ПДВ у відповідності до ст.209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на вказаний час), що підтверджується свідоцтвом №100196787 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (а.с. 7).

Відповідно до ст.209 Податкового Кодексу України та Постанови КМУ №569 від 16.10.2014 «Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» Державною казначейською службовою України відкрито ТОВ «Нива» у системі електронного адміністрування ПДВ наступні рахунки:

- №5995 (для здійснення операцій із зерновими і технічними культурами) з якого йшло розмежування на 85% (на рахунок №5995 для зарахування коштів до державного бюджету як ПДВ) та 15% (на рахунок №5995 з якого кошти перераховувались на спеціальний рахунок сільгосппідприємства відкритий в установі банку, кошти на якому повністю залишається у розпорядженні підприємства для використання у виробництві сільгосппродукції).

ТОВ «Нива» 20.05.2016 подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ (по спец режиму) за квітень 2016 року в якій задекларувало позитивне значення 129667,00грн.(рядок 18) з яких 110217,00грн. (85% підлягають сплаті до бюджету) та 19450,00грн. (15% підлягають перерахування на спеціальний рахунок №9196 відкритий у ПУАТ «Фідобанк» МФО 300175) (а.с. 108 - 110).

У подальшому платіжним дорученням від 30.08.2016 ТОВ «Нива» частково сплачує узгоджене за квітень 2016 року грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 110000.00грн., з яких 93500,00грн. зараховані на рахунок №5995 для подальшого перерахування до державного бюджету (85%) та 16500,00грн. на електронний рахунок №5995 для подальшого автоматичного перерахування на спеціальний рахунок відкритий в установі банку, який платник вказав у податковій декларації (а.с. 8 - 9).

30 грудня 2016 року до Державної казначейської служби України позивачем направлено лист з проханням повернути помилково перераховані кошти з рахунку ТОВ «Нива» № 7 АБ «Укргазбанк» платіжним дорученням № 179 від 30.08.2016 року в сумі 110 000,00 грн. на рахунок № 5995 (а.с. 10).

Державна казначейська служба України надала позивачу відповідь листом від 05 квітня 2017 року № 1208/340 - 5582, в якому повідомила, що 31.08.2016 р. при спробі автоматичного перерахування коштів в сумі 16500,00 грн. з рахунку №5995 на спеціальний рахунок №9196 відкритий у ПУАТ «Фідобанк», кошти перераховані не були у зв'язку з невірними реквізитами отримувача, оскільки 19.07.2016 р. згідно рішення Національного банку України відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» (а.с. 11 - 12). Державна казначейська служба України також повідомила позивача, що реєстри ДФС України щодо зміни реквізитів спеціального рахунку № 2604 ТОВ «Нива» після 23.01.2016 року до Казначейства не надходили та вирішення питання щодо перерахування коштів на спеціальний рахунок належить до компетенції ДФС. Крім того, Державною фіскальною службою заблоковано з ознакою «Не обслуговується по спеціальному режиму» спеціальний рахунок позивача № 5995, з якого повинні бути перераховані кошти.

З матеріалів справи суд також вбачає, що позивач в червні 2017 року звертався до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції із заявою № 38 з проханням перерахувати суму 16 500,00 грн. на спец, рахунок № 9714 в АБ «Укргазбанк» та розблокувати рахунок № 3752 (а.с. 13). У відповіді від 29 серпня 2017 року № 6824/10/18-28-12-01-39 Головне управління ДФС у Сумській області Державної фіскальної служби України повідомило про те, що ГУ ДФС у Сумській області є лише користувачем інформаційних систем, створених на рівні ДФС України та направило запит до ДФС України щодо технічного врегулювання питання по ТОВ «Нива» (а.с. 14 - 15).

Судом встановлено, що на час розгляду справи питання про повернення коштів в сумі 16 500,00 грн., сплачених позивачем відповідно до платіжного доручення № 179 від 30.08.2016, вирішено не було. Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 20.20.1018 р. № 5-12/973-2045, зазначені кошти в сумі 16500 грн. обліковуються на рахунку №5995 (а.с. 154 - 155).

Крім того, з матеріалів справи суд вбачає, що Головним управлінням ДФС у Сумській області була проведена камеральна перевірка ТОВ «Нива» з питань своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ за квітень і серпень 2016 року згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, про що складено акт перевірки від 04.07.2017 р. № 905/18-28-12-01/30920420 (а.с. 53 - 54).

Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 209.1. ст.209 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2017р.), резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2. ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2017р.) було передбачено, що позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена, зокрема: б) за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню:

- до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків;

- на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків;

Сільськогосподарські підприємства для забезпечення перерахування, зазначеного у підпункті "б" пункту 209.2 цієї статті, зараховують кошти на власні рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкриті для перерахування коштів до державного бюджету та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових і технічних культур. Кошти, зараховані на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зазначені у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, автоматично протягом наступного операційного дня за днем, в якому кошти надійшли на такі рахунки, перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у таких розмірах, зокрема, з рахунків, зазначених у підпункті "б" підпункту 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті:

- 85 відсотків - на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- 15 відсотків - на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 209.2.3. п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2017р.) було визначено, що для перерахування до державного бюджету коштів, зарахованих на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість з рахунків платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зазначених у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету, зазначена у податковій декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування за звітний (податковий) період. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг. Зазначені суми коштів акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на таких рахунках у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №11, на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарське підприємство складає податкову декларацію, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування за звітний (податковий) період, і в установлені статтею 203 Кодексу строки подає її в електронній формі територіальному органові ДФС. У такій податковій декларації сільськогосподарське підприємство зобов'язане зазначити реквізити спеціального рахунка та визначити суму, що підлягає перерахуванню на такий рахунок.

Аналогічні норми містить і п.23 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 569 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого, реквізити спеціального рахунка суб'єкт спеціального режиму оподаткування зобов'язаний зазначати у податковій звітності з податку. Перерахування коштів з додаткових електронних рахунків на спеціальний рахунок здійснюється у разі надання достовірної інформації про реквізити такого спеціального рахунка. Також відповідно до п. 20 зазначеного Порядку, у разі зміни платником даних щодо його реквізитів та/або реквізитів рахунків, на які зараховуються кошти з електронних рахунків, ДФС має право надсилати Казначейству коригуючи реєстри для коригування таких реквізитів або відкликання реєстрів.

З матеріалів справи суд вбачає, що рахунок №9196 в ПУАТ «Фідобанк», на який відповідно до вимог ст.209 Податкового кодексу України підлягала зарахуванню частина коштів (15%) в сумі 16500,00грн., був самостійно визначений ТОВ «Нива» в податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 р. як спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства на якому акумулюються суми ПДВ що залишаються в розпорядженні підприємства (а.с. 108 - 110) Змінено реквізити спеціального рахунку позивачем було тільки в декларації з ПДВ за серпень 2016 року, яка була подана 20.09.2016р. При цьому, задекларовані суми за серпень 2016 року та недоплачені суми за квітень 2016 року ТОВ «Нива» у 2016 році сплачені не були. (а.с. 121). Отже, суд зазначає, що саме внаслідок несвоєчасного повідомлення позивачем зміни реквізитів спеціального рахунку органам ДФС, останні не мали змоги своєчасно направити відповідні реєстри до Державної казначейської служби, яка в свою чергу була позбавлена можливості своєчасно перерахувати зазначені кошти на спеціальний рахунок підприємства.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п.2 розділу ХІХ Податкового кодексу України, ст.209 втратила чинність з 01 січня 2017 року.

Пунктом 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №11, визначено, що сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2017 р. перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

Отже, суд зазначає, що частина коштів, сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення № 179 від 30.08.2016р. в сумі 16500 грн. (15%) підлягала зарахуванню на спеціальний рахунок для використання сільськогосподарським підприємством, зазначена сума не підлягає вилученню до державного бюджету а з 1 січня 2017 р. повинна бути перерахована на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

Разом з тим, відповідно до листа Державної казначейської служби України від 20.20.1018 р. № 5-12/973-2045, зазначені кошти в сумі 16500 грн. до цього часу обліковуються на рахунку №5995 та не дивлячись на звернення позивача кошти йому не повернуті.

При цьому суд зазначає, що твердження Казначейської служби України про те, що вирішення питання щодо повернення зазначених коштів належить до компетенції ДФС, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України.

Порядок взаємовідносин територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС регламентований наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за №1679/28124.

Згідно з пунктом 43.1 статті 43 розділу II Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.2 статті 43 розділу II Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок платника податків в установі банку проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов'язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сума коштів у розмірі 16500,00грн. (15% від суми узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ (спецрежим) - це кошти, які повинні залишитися у розпорядженні с/г підприємства та не підлягають сплаті в бюджет, отже не є ні надмірною сплатою, ні помилково перерахованими коштами у розумінні ст.43 Податкового кодексу України. Відповідно до вимог Податкового кодексу України до повноважень фіскальної служби відноситься вирішення питань щодо повернення коштів надмірно або помилково сплачених до бюджету, зазначені ж кошти не були перераховані в бюджет та взагалі не підлягали сплаті в бюджет. Відтак, органи фіскальної служби не мають законодавчих підстав для надання органу держказначейства висновку на повернення даної суми як не мають і повноважень щодо надання реєстру для повернення вказаної суми підприємству.

Також безпідставним суд вважає посилання Державної казначейської служби України на те що рахунок №5995 заблокований органами ДФС, оскільки жодних доказів щодо блокування зазначеного рахунку фіскальною службою відповідачі не надали. Крім того, відповідно до перелічених вище норм законодавства у органів фіскальної служби відсутні повноваження щодо блокування електронних рахунків платників податків.

Таким чином, виходячи з викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Державного Казначейства України повернути сплачені кошти у розмірі 16 500,0 грн. на поточний рахунок підприємства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції відносно неподання реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування станом на 01.01.2017 року до Державного Казначейства України та зобов'язання Державну фіскальну службу України виконати дії по розблокуванню електронних рахунків та надіслати Казначейству для відповідного перерахування (повернення) коштів реєстр, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій посадових осіб Головного управління ДФС України у Сумській області відносно організації і проведення камеральної перевірки станом на 04 липня 2017 року по деклараціях за квітень 2016 року та серпень 2016 року, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи суд вбачає, що фіскальним органом була проведена камеральна перевірка не декларацій з ПДВ за квітень і серпень 2016 року (як це стверджує позивач), а камеральна перевірка з питань своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ за квітень і серпень 2016 року згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України.

Згідно ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України 76.1. камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Статтею 19-1 ПК України визначені функції контролюючого органу, до яких зокрема віднесено контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Таким чином контроль за своєчасністю і повнотою сплати узгодженого грошового зобов'язання покладений на контролюючий орган і здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки. Отже суд вважає, що дії Головного управління ДФС у Сумській області щодо проведення камеральної перевірки узгоджуються з нормами ПК України і підстави для визнання їх неправомірними відсутні.

Також щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій посадових осіб Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Сумській області відносно надання (неодноразово) невірної інформації позивачу відносно розрахункових рахунків, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази надання посадовими особами Шосткинської ОДПІ невірної інформації позивачу відносно розрахункових рахунків. В судовому засіданні представники позивача не змогли пояснити суду яку саме невірну інформацію та відносно яких рахунків надали посадові особи Шосткинської ОДПІ, відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області, Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) повернути сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива" (вул. О.Кошового, буд. 23/1, смт. Вороніж, Шосткинський район, Сумська область, 41140, ) кошти у розмірі 16 500,00 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот гривень 00 коп.), що знаходяться на рахунку № 5995, на поточний рахунок № 7 в АБ "Укргазбанк" МФО 320478.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" (вул. О.Кошового, буд. 23/1, смт. Вороніж, Шосткинський район, Сумська область, 41140, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) суму судового збору в розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 23.03.2018 року.

Головуючий суддя В.О. Павлічек

Суддя І.Г.Шевченко

Суддя О.В.Соп'яненко