Справа № 826/13794/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 березня 2018 року № 826/13794/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючої судді Вєкуа Н.Г., суддів Костенка Д.А., Шрамко Ю.Т. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови №13681/02/04-16, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд), з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов Державної служби геології та надр України (далі - позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанської А.Л. про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2016 року у виконавчому провадженні №51788162 (далі - оскаржувана постанова).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_1 в провадженні якого перебувала адміністративна справа та не була ним розглянута, справу було повторно розподілено між суддями.

За результатом повторного автоматичного розподілу судових справ, для розгляду справи було визначено суддю Вєкуа Н.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2017 року прийнято справу до провадження та призначено по справі судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/6873/16 виданого 21.07.2016 року Київським апеляційним адміністративним судом, оскільки наявні обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду за яким видано зазначений виконавчий лист.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

16 серпня 2018 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною накладено штраф в межах виконавчого провадження №51788162 на Державну службу геології та надр України, за невиконання без поважних причин рішення.

Позивач не погоджуючись із постановою від 16.08.2016 року №51788162 про накладення штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі редакція, чинна на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з приписами частини 2 статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/6873/16 виданого 21 липня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом. За вказаним виконавчим документом постановлено зобов'язати Державну службу геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю «АТОМНІ ЕНЕРГЕТИЧНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» спеціальні дозволи на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Михайлівської площі уранових руд на 5 років, що знаходиться у Казанківському районі Миколаївської області, за 5 км на південний захід від с. Миколаївка, за 40 км на захід від м. Кривий Ріг згідно з поданою заявою від 10 лютого 2016 року № 10-02/5; Сафонівської ділянки уранових руд на 5 років, що знаходиться у Казанківськкому районі Миколаївської області, в 120 км на південних захід від м. Жовті Води та в 65 км від м. Кривий Ріг згідно з поданою заявою від 24 лютого 2016 року №24-02/2; Садової площі уранових руд на 5 років, що знаходиться в Арбузинському районі Миколаївської області, в 40 км на південний схід від м. Первомайськ та в 6 км на північний захід від районного центру смт. Абрузинка; Новогурівської ділянки уранових руд на 5 років, що знаходиться в Криничанському та П'ятихатському районах Дніпропетровської області згідно з поданою заявою від 25 лютого 2016 року № 25-02/4; Сурської площі уранових руд на 5 років, що знаходиться в 30 км на південний захід від м. Дніпропетровськ згідно з поданою заявою від 25 лютого 2016 року № 25-02/6.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2016 року вручена позивачу.

У зв'язку з відсутністю у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. відомостей щодо виконання боржником судового рішення №826/6873/16, останньою, в рамках виконавчого провадження №51788162, винесено постанову від 16 серпня 2016 року про накладення на Державну службу геології та надр України штрафу у розмірі 680 грн

Копію вказаної постанови Державна служба геології та надр України отримала 22 серпня 2016 року, що не заперечується останнім.

При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь - які відомості станом на 16 серпня 2016 року щодо добровільного виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду, на підставі якої судом було видано виконавчий лист № 826/6873/16 та відкрито виконавче провадження № 51788162.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

При цьому, мотивуючи протиправність оскаржуваної постанови, позивач зазначає, що в рамках оскаржуваного виконавчого провадження неможливо виконати судове рішення, оскільки воно є невмотивованим та необґрунтованим. Тобто, фактично останній надає оцінку рішенню суду, яке набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню на всій території держави, та відповідно, не потребує жодної оцінки.

Між тим, державний виконавець не просто не зобов'язаний, а й не має права надавати будь-яку оцінку виконавчому документу та його вимогам.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини невиконання рішення не є поважними.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскільки Державною службою геології та надр України, в порушення пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2016 року, не виконано судове рішення у добровільному порядку протягом 10 робочих днів, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанська А.Л. при винесенні постанови про накладення штрафу від 16 серпня 2016 року в рамках примусового виконання виконавчого листа №826/6873/16, діяла в межах наданих їй повноважень, в порядок та спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення штрафу від 16 серпня 2016 року.

Надаючи правову оцінку дій відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що всі дії відповідача, пов'язані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті ст. 2 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши приписи зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов до переконання, що заявлені Позивачем вимоги є безпідставними й спростованими долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко