Справа № 2-а-8047/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуЛьвів№876/12128/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року у справі №2-а-8047/11 (винесену головуючим суддею Плахтій І.Б. у м. Луцьку) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про зобов'язання усунути допущене порушення її прав шляхом надання субсидії без зарахування в дохід потерпілої цільових компенсаційних витрат на медичну та соціальну допомогу, які здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на реабілітацію потерпілих внаслідок трудового каліцтва.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо включення до сукупного сімейного доходу ОСОБА_1 при призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, отриманих нею страхових виплат втраченого заробітку та страхових виплат на медичну та соціальну допомогу. Зобов'язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива без включення до сукупного сімейного доходу отриманих нею страхових виплат втраченого заробітку та страхових виплат на медичну та соціальну допомогу, починаючи з починаючи з грудня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. що ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом й у зв'язку з непрацездатністю вона отримує страхові виплати з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, зокрема, відповідно до довідки про доходи №1463 від 24.12.2010 до складу доходів позивача включено нарахований втрачений заробіток та виплати на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування.

За її відповідним зверненням позивачу з грудня 2010 року по травень 2011 року була призначена субсидія, при визначенні розміру якої до її сукупного доходу, крім отримуваної пенсії, включено і щомісячні страхові виплати (нарахований втрачений заробіток та виплати на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування).

Вважаючи, що до сукупного доходу безпідставно включено відшкодування витрат на медичну та соціальну допомогу, позивач звернулась до відповідача про перерахунок отримуваної нею субсидії й останній у відповідь на звернення із супровідним листом від 11.07.2011 надіслав лист Міністерства соціальної політики №254/5/77-11 від 30.06.2011, відповідно до якого оскільки вказані страхові виплати не включені до п.8 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001р. №486/202/524/455/3370 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.02.2002 за №112/6400 (далі - Методика), який, в свою чергу, визначає виплати, які не включаються до сукупного доходу отримувачів субсидій, натомість п.5.2 вказаної Методики передбачено врахування до сукупного доходу інших грошових виплат, які мають систематичний характер, то, відповідно, зазначені систематичні виплати мають включатись до сукупного доходу при обчисленні субсидій.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що витрати на медичну та соціальну допомогу хоча й відносяться до страхових виплат, проте не є відшкодуванням заподіяної особі трудовим каліцтвом чи професійним захворюванням шкоди і не є виплатами, пов'язаними з трудовою діяльністю особи, а тому не можуть бути включеними до сукупного доходу при визначенні розміру субсидії.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначаються Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848 (далі - Положення), за змістом п.12 якого субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного (за останні шість місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії) сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку).

При цьому розрахунок сукупного доходу для призначення субсидії провадиться відповідно до Методики (п.8 Положення).

Водночас, згідно з п.п. 5.10 Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять суми, які виплачуються в порядку відшкодування шкоди, заподіяної працівникові за ушкодження його здоров'я, що пов'язане з виконанням ним трудових обов'язків.

Перелік же грошових виплат, які не включаються до сукупного доходу отримувачів субсидій, визначено в п.8 Методики а, компенсаційні виплати за спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування в зазначеному пункті не передбачені.

Разом з тим, статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105) визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, та які складаються, зокрема, із страхових виплат втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Водночас, перелік та види соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, встановлено у ст. 21 Закону 1105, згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 якої у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Водночас, п.п. «д» п.5 та п.7 зазначеної статті Закону №1105 до обов'язків Фонду у разі настання страхового випадку віднесено й забезпечення потерпілому разом із відповідними службами охорони здоров'я за призначенням лікарів повного обсягу постійно доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати забезпечення необхідними лікарськими засобами, протезами, ортопедичними, коригуючими виробами, окулярами, слуховими апаратами, спеціальними засобами пересування, зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); а також забезпечення згідно з медичним висновком домашнього догляду за потерпілим та допомоги у веденні домашнього господарства (або компенсування йому відповідних витрат).

Крім того, підпункт 5.1 Методики передбачає врахування при визначенні сукупного доходу нарахованої заробітної плати (у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом); плати за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавок і доплат всіх видів; премій, установлених за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткових надбавок і щорічних винагород з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації, тобто фактично стосується виплат, пов'язаних з трудовою діяльністю особи.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати на медичну та соціальну допомогу хоча й відносяться до страхових виплат, проте не є відшкодуванням заподіяної особі трудовим каліцтвом чи професійним захворюванням шкоди і не є виплатами, пов'язаними з трудовою діяльністю особи, а тому не можуть бути включеними до сукупного доходу при визначенні розміру субсидії.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року у справі №2-а-8047/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в порядку і строки встановленні статтями 328, 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. І. Довга
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 27.03.2018р.