Справа № 127/11766/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.03.2018

м. Київ

К/9901/7074/18

№ 127/11766/16-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року у справі № 127/11766/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (надалі - Управління, відповідач), в якому просив зобов'язати Управління здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років із середньомісячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури області № 18/157 від 26 травня 2016 року в розмірі 90 % місячного заробітку, у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 5 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111, що діяла станом на липень 2006 року) та її виплату без обмеження розміру.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 90% середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці про зарплату, видану прокуратурою Вінницької області від 26 травня 2016 року № 18/157, згідно із Законом України «Про прокуратуру» (№ 358/95-ВР від 5 жовтня 1995 року та № 2663-111 від 12 липня 2001 року), починаючи з 27 травня 2016 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вищий адміністративний суд України 20 серпня 2017 року постановив ухвалу, якою рішення суду апеляційної інстанції скасував, залишивши в силі постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року. Вказав, що суд першої інстанції правомірно визнав за позивачем право на перерахунок пенсії, оскільки скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше відповідно до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Управління подало до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року у справі № 127/11766/16-а у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції статті 50- 1 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1789-XII «Про прокуратуру» (надалі - Закон N 1789-XII ). У заяві відповідач просив скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 127/11766/16-а.

Як на приклад неоднакового правозастосування Управління послалось на ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2017 року у справі № 280/293/16-а (провадження К/800/21257/16), від 29 червня 2017 року у справі 752/11013/16-а (провадження № К/800/26910/16), від 11 квітня 2017 року у справі № 641/448/17 (провадження № К/800/11666/17), від 13 червня 2017 року у справі № 750/10672/16-а (провадження № К/800/19360/17), від 12 червня 2017 року у справі № 761/44200/16-а (провадження К/800/19093/17), від 7 квітня 2017 року у справі № 233/2585/16-а (провадження № К/800/10954/17), від 20 квітня 2017 року у справі № 304/845/16-а (провадження К/800/12443/17), від 29 травня 2017 року у справі № 402/168/17 (2-а/402/14/17) (провадження № К/800/17612/17), від 7 квітня 2017 року у справі № 660/1181/16-а (провадження № К/800/11015/17), у яких цей суд по-іншому і, на переконання заявника, правильно застосував одні й ті самі норми матеріального права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 50-1 Закону № 1789-XII .

У рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії із розрахунку 90% від його середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Вінницької області, оскільки зміст та обсяг досягнутих працівникам прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. При перерахунку пенсії працівникам прокуратури мають застосовуватись норми, що визначають порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії.

В ухвалах Вищого адміністративного суду України, які надані заявником для порівняння, суд зазначив про відсутність підстав для застосування статті 50-1 Закону № 1789-XII, оскільки станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) вона вже не діяла внаслідок скасування.

Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначеної норми матеріального права, суд прийшов до наступного висновку.

Щодо застосування даної правової норми Верховний Суд висловлював правову позицію у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №711/6019/16-а.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру". Відповідно до статті 50-1 цього Закону позивачу призначено пенсію.

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи наведені положення джерел права, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Статтею 243 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року, що була чинною на момент подання заяви) передбачено, що суд задовольняє заяву за наявності однієї з підстав, передбачених частиною першою статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС України однією з підстав для подання заяви про перегляд судових рішень є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинили ухвалення різниїх за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як вбачається із заяви та витребуваної Верховним Судом України справи, судом касаційної інстанції в рішенні, про перегляд якого просить заявник, застосовано статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка на момент виникнення спірних правовідносин втратила чинність і застосуванню не підлягала.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, прийшов до правомірного висновку, що на час звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії тринадцята та вісімнадцята частини статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим підстави для перерахунку пенсійних виплат відсутні.

Підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 243 КАС України встановлено, що за наявності підстав, передбачених, зокрема пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу, суд має право скасувати судове рішення (судові рішення) та залишити в силі судове рішення (судові рішення), що було помилково скасовано судом апеляційної та/або касаційної інстанції.

Таким чином, заява Управління підлягає задоволенню, ухвала Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року у справі № 127/11766/16-а - скасуванню, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року необхідно залишити в силі, оскільки судом касаційної інстанції це рішення було скасовано помилково.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241, 242, 243 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року), суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Скасувати постанову Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року у справі № 127/11766/16-а, залишивши в силі постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М.М. Гімон

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз