Справа № 761/23642/16-а
Суддя: Гуменюк А. І.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/31/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира 1 роти 2 батальйону ДПП УПП в м. Києві Лищука Олександра Ігоровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
У червні 2016р. ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до Командира першої роти другого батальону ДПП УПП в м. Києві лейтенанта поліції Лищука Олександра Ігоровича (далі Відповідача), в якому просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову від 31 травня 2016р. серії ПС2 №997606 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену Відповідачем; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовував тим, що 31 травня 2016р., Відповідачем була винесена постанова від 31 травня 2016р. серії ПС2 №997606, згідно із якою Позивачем було порушено п. 29(Д) ПДР України, а саме під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, тримаючи його у руці та розмовляючи по телефону. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, оскільки, він винних дій не вчиняв.
У судовому засіданні Позивач підтримав позов, просив суд позов задовольнити.
Відповідач, в судове засідання яке відбулося 16.08.2017 не з`явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про поважність причин неявки до суду не повідомив.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 171-2 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторони Відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення Позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2016р. відносно Позивача відповідачем було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави за порушення ч. 2 ст.122 КУпАП.
При цьому, змістом даної постанови визначено, що 31 травня 2016р. в 13:17 год., на перехресті проспект Гоголівський та вул. Михайла Стельмаха, в м. Києві, водій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його у руці розмовляв по телефону, чим порушив п. 29(Д) ПДР України.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій Відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням Позивача.
Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння Позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 31 травня 2016р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.
З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що Відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен Позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
За таких обставин факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В той же час, в порушення вказаних вимог, Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Однак, Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконною та скасувати постанову від 31 травня 2016р. серії ПС2 №997606 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира 1 роти 2 батальйону ДПП УПП в м. Києві Лищука Олександра Ігоровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з а д о в о л ь н и т и.

Визнати незаконною та скасувати Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 997606 від 31 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним адміністративним судом, якщо вона не буде скасована.
СУДДЯ :