Справа № 803/312/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/312/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ковельської міської ради про визнання бездіяльності щодо ненадання інформації за письмовим зверненням протиправною та зобовязання надати повну інформацію на звернення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду постановлено розгляд даної адміністративної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16 січня 2018 року позивач звернувся із запитом до відповідача у якому просив надати інформацію. Станом на момент написання позовної заяви до суду (23.02.1018 року) відповіді на запит не було надано взагалі.

Позивач з посиланням на Закони України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації», які встановлюють обовязок відповідача розглядати заяви, перевіряти викладені в них факти, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв, надавати достовірну, точну та повну інформацію на запит, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації за запитом та зобовязати надати позивачу повну інформацію, що запитувалася.

Представник відповідача у відзиві позовних вимог не визнав та зазначив, що за результатами звернення позивача, яке надійшло на адресу Ковельської міської ради 17.01.2018 року, йому надане розяснення щодо розміщення тимчасових споруд у місті Ковелі, яке було оформлене листом виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.02.2018 року та відправлено на адресу ОСОБА_1 При цьому, звернення позивача було оформлене у формі заяви, а не запиту, тому і розглянуте органом місцевого самоврядування у місячний термін відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян». Вважає, що Ковельська міська рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив повідомити його: 1.1. Чи пересувна тимчасова споруда має обмеження площі по зовнішньому контуру; 1.2. Яку максимальну площу може мати пересувна тимчасова споруда по зовнішньому контуру; 1.3. Вказати на підставі яких нормативних актів надаються великі земельні ділянки для пересувних тимчасових споруд; 1.4. Вказати чи відповідає дане розпорядження Ковельського міського голови вимогам українського законодавства; 2.1. перевірити законність встановлення тимчасових торговельних споруд та в разі незаконності розміщення скласти адміністративні протоколи і прибрати їх (посередині привокзальної площі на автостоянці кіоск зі штучними квітами; по бульварі Л. ОСОБА_2, 12 біля готелю Лісова пісня; біля базару по вул. Брестській, по вул. Київській 2; на привокзальній площі (біля магазину Ажур); 3. Надати схему розміщення тимчасових споруд у м. Ковелі (а.с. 4)

Вказану заяву відповідач отримав 17 січня 2018 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Ковельської міської ради.

Листом від 15 лютого 2018 року № М -28/1 перший заступник міського голови повідомив позивача про наступне: 1. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадтратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення; 2. Максимальна площа тимчасової споруди 30 кв м, тимчасові споруди можуть блокуватися до 5 споруд у групу. 3. Надання місць для укладання договорів про встановлення особистих строкових сервітутів відбувається на підставі Тимчасового порядку проведення робіт щодо укладення договорів про встановлення особистого строкового сервітуту, затвердженого рішенням Ковельської міської ради від 24.11.2011 року № 16/25. Положенням передбачені різні види діяльності на які укладаються договори. На великі площі укладаються договори на торгові майданчики або на майданчики інших видів діяльності, що передбачені Тимчасовим порядком. 4. Розпорядження № 173-р від 30.06.2017 року відповідає вимогам законодавства України. Пересувна тимчасова споруда, що на території автостоянки на привокзальній площі самовільно розміщена без паспорта привязки (дана територія знаходиться в оренді під автостоянку); пересувна тимчасова споруда на бульварі ОСОБА_2 біля готелю «Лісова пісня» розміщена відповідно до паспорта привязки (конструкція пересувна, споруда без фундаменту). Тимчасові споруди, що розміщені по вул. Київській (біля ринку) та на привокзальній площі (біля магазину «Ажур») самочинно розміщені, дозвільні документи не видавалися. На даний час на території міста працює відділ національної поліції по усуненню порушень з несанкціонованої торгівлі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» N 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року (з наступними змінами та доповненнями) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 3 статті 3 вказаного закону передбачено заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян»).

Статтею 19 Закону України N 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року встановлені обовязки органів державної влади і місцевого самоврядування їх керівників та інших посадових осіб, які в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

Згідно з статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача саме з заявою, оформленою згідно Закону України «Про звернення громадян» у якій просив надати певну інформацію, перевірити законність встановлення тимчасових торговельних споруд, а також надати схему розміщення тимчасових споруд у м. Ковель. Тому суд погоджується з відповідачем, що заява ОСОБА_1 була зареєстрована і розглянута згідно Закону України «Про звернення громадян» у місячний термін, а не у пятиденний, як це передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації». Разом з тим, зі звернення позивача вбачається, що ОСОБА_1 просив відповідача надати певну публічну інформацію, тому при вирішенні справи суд керувався як Законом України «Про звернення громадян», так і Законом України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року.

Згідно з ст.1 Закону України № 2939-VI від 13 січня 2011 року публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє.

Нормами ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.

Суд вважає, що відповідач не у повній мірі надав інформацію позивачу згідно його звернення, чим порушив Закон України «Про звернення громадян» та Закон України «Про доступ до публічної інформації» з огляду на наступне.

Так, у пункті 3 заяви позивач просив відповідача надати йому схему розміщення тимчасових споруд у місті Ковелі.

Відповідач у відповіді на звернення не надав схему розміщення тимчасових споруд у місті Ковелі і не розяснив позивачу де розміщена вказана інформація, тобто звернення позивача було розглянуто не в повному обсязі.

Разом з тим, згідно з ч.1, 2, 4 ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов'язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов'язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Постановою КМ України від 21 жовтня 2015 р. N 835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Розпорядники інформації згідно з цим Положенням оприлюднюють у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком, та будь-які інші наявні дані, що відповідають визначенню публічної інформації у формі відкритих даних (пункт 3 Положення).

Набори даних оприлюднюються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у тримісячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх оприлюднення та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Згідно Переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних (додаток до положення) органи місцевого самоврядування, серед іншого, оприлюднюють відомості щодо схем розміщення засобів пересувної торгівлі та відомості щодо схем розміщення засобів сезонної торгівлі.

Разом з тим, аналізуючи відповідь на звернення відповідача, суд вважає, що така відповідь є неповною. Зокрема, у пункті 3 звернення позивач просив Ковельську міську раду надати йому схему розміщення тимчасових торговельних споруд у місті Ковелі. Однак, відповідачем на прохання позивача не надано такої інформації та не розяснено де така інформація розміщена (оприлюднена). Тому відповідь на звернення є неповною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, розглядаючи заяву позивача, допустив протиправну бездіяльність щодо ненадання будь-якої інформації (відповіді) на прохання позивача надати йому схему розміщення тимчасових торговельних споруд у м. Ковелі, хоча був зобовязаний надати достовірну, точну та повну інформацію.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не в повній мірі довів належними та допустимими доказами повноту розгляду звернення, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати протиправною бездіяльність Ковельської міської ради щодо ненадання інформації позивачу щодо розміщення тимчасових торговельних споруд у місті Ковелі та зобовязати відповідача надати інформацію на звернення позивача щодо схеми розміщення тимчасових торговельних споруд у місті Ковелі.

Керуючись ст. ст. 243-246 на підставі Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ковельської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 інформації на звернення від 16.01.2018 року щодо розміщення тимчасових торговельних споруд у місті Ковелі.

Зобовязати Ковельську міську раду надати ОСОБА_1 інформацію на звернення від 16.01.2018 року щодо схеми розміщення тимчасових торговельних споруд у місті Ковелі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

ОСОБА_3 Димарчук