Справа № 821/1568/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 р.м. ОдесаСправа № 821/1568/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бітова А.І.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника позивачів - ОСОБА_2 (згідно договорів від 20.10.2017 року)

представника апелянта - Біленко Т.Ю. (довіреність від 03.01.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Фермерського господарства «Чарівне-1» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель раніше наданих в постійне користування громадянину ОСОБА_9 для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту Серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 8 сесії Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 1992 року на території Новобериславської сільської ради для ведення селянського (фермерського господарства), зареєстрований 22 грудня 1998 року у Книзі записів актів на право постійного користування землею за №66, загальною площею 21,91 га; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель раніше наданих в постійне користування громадянину ОСОБА_9 для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту Серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 8 сесії Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 1992 року на території Новобериславської сільської ради для ведення селянського (фермерського господарства), зареєстрований 22 грудня 1998 року у Книзі записів актів на право постійного користування землею за №66, загальною площею 21,91 га.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства. Відповідачем надано відповідь від 12.10.2017 року про відмову в наданні дозволу у зв'язку з тим, що на даний час Управління має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 % від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу. На думку позивачів Управлінням грубо порушено норми чинного законодавства, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і таких не було наведено відповідачем у своєму рішенні, у зв'язку із чим звернулись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо надання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського господарства у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих у постійне користування громадянину ОСОБА_9 для ведення селянського (фермерського) господарства, на підставі Державного акту серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 8 сесії Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 1992 року на території Новобериславської сільської ради для ведення селянського (фермерського господарства), зареєстрований 22 грудня 1998 року у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 66 загальною площею 21,91 га. Зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 21.09.2017 р., ОСОБА_5 від 21.09.2017 р., ОСОБА_6 від 21.09.2017 р., ОСОБА_7 від 21.09.2017 р., ОСОБА_8 від 21.09.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського господарства у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих у постійне користування громадянину ОСОБА_9 для ведення селянського (фермерського) господарства, на підставі Державного акту серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 8 сесії Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 1992 року на території Новобериславської сільської ради для ведення селянського (фермерського господарства), зареєстрований 22 грудня 1998 року у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 66 загальною площею 21,91 га.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_1, виданого на підставі рішення 8 сесії Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25.03.1992 року на території Новобериславської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, зареєстрованого 22.12.1998 року у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 66, ОСОБА_9 на праві постійного користування передано земельну ділянку площею 15,23 га на території Новобериславської селищної ради для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до п. 3 розділу «Зміни у землекористуванні» земельна ділянка, що залишилася у постійному користуванні, - 21,91 га.

Згідно Статуту фермерського господарства «Чарівне-1», затвердженого протоколом загальних зборів фермерського господарства № 7 від 20.07.2017 року його членами є ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4.

Відповідно до протоку загальних зборів членів фермерського господарства №7 від 20.07.2017 року члени фермерського господарства вирішили клопотати до Головного управління Держземагенства у Херсонській області про безоплатну передачу у власність членам фермерського господарства «Чарівне-1» - ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 земельних ділянок із земель раніше наданих у постійне користування громадянину ОСОБА_9 для ведення селянського (фермерського) господарства.

21.09.2017 року позивачі звернулись до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) по Новобериславської селищній раді для ведення фермерського господарства із земель, наданих у постійне користування голові фермерського господарства «Чарівне-1» ОСОБА_9

Розглянувши вказану заяву, Управління відмовило позивачам у її задоволенні, про що повідомило листом від 12.10.2017 за № Ш-12434/0-3907/6-17.

Так, Управління вказало, що має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу. Для цього Управління формує переліки земельних ділянок та визначає площу земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області, та розміщує на сайті управління.

Оскільки земельна ділянка, яку бажають отримати у власність позивачі для ведення фермерського господарства не увійшла до вищезазначеного переліку, місце розташування земельної ділянки, яку позивачі бажають отримати у власність згідно поданих графічних матеріалів, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у зв'язку із чим Управління зазначило, що надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо цієї земельної ділянки суперечитиме чинному законодавству.

Не погоджуючись із відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо заявленої земельної ділянки, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість, позивачі звернулись до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов'язання відповідача вчинити ці дії в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством.

Разом з цим, суд першої інстанції вказав на те, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивачів буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки (паю) з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів висновку суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (п. «в» ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Земельного кодексу України громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (ст. 32 Земельного кодексу України).

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 1, 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 2 , 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973 члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Частинами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналіз наведених правових норм показав, що громадянам гарантується право безоплатного одержання земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності.

Зазначене право реалізується за заявочним принципом та додержанням процедури погодження надання земельної ділянки, зокрема, органом виконавчої влади, в розпорядженні якого перебуває заявлена до одержання на безоплатній основі земельна ділянка.

Разом з цим, право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства не є абсолютним і може бути обмежене з підстав, визначених ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Водночас, колегія суддів враховує, що земельна ділянка, відносно часток якої виявлено бажання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, вже перебуває у постійному користуванні фермерського господарства, членами якого є позивачі.

Зазначені обставини виключають можливість органу виконавчої влади включати їх у перелік земельних ділянок, які можна передати в межах норм безоплатної приватизації на загальних підставах.

В свою чергу, членам фермерського господарства гарантується право на одержання у власність земельної ділянки (її частки), раніше наданої у користування відповідному фермерському господарству.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неправомірність доводів Управління про те, що місце розташування земельної ділянки, яку позивачі бажають отримати у власність згідно поданих графічних матеріалів, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, оскільки відмова Управління у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на Законі і є безпідставною, розгляд заявленого питання належить до безпосередніх повноважень відповідача, колегія суддів вважає вірним висновок суду про наявність підстав для зобов'язання суб'єкта владних повноважень повторно розглянути заяву позивачів.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26.03.2018 року

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.І. Бітов