Справа № 720/1697/17
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1697/17
Провадження № 2-а/724/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2017 року № 124, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від січня 2018р. визначено підсудність адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2017 року № 124, оскільки після задоволення відводів неможливо утворити новий склад суду.

24 січня 2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла вищезазначена адміністративна справа.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.10.2017р. інспектором з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 було винесено постанову №124 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Зокрема інспектором встановлено, що позивач самовільно займає та використовує земельну ділянку площею 0,4687 га із земель сільськогосподарського призначення.

Позивач стверджує, що не здійснював вказаного правопорушення, оскільки користується земельною ділянкою на підставі розпорядження РДА №314 від 10.05.2007р., розпорядження Новоселицької РДА від 30.03.2011р. №84-р, Списку громадян, які взяли участь у жеребкуванні при проведенні конкурсу на оренду земельних ділянко на території ОСОБА_4 сільської ради в полі урочищі «Питомник» станом на 11.04.2007р. та схеми розподілу земельних ділянок в урочищі «Питомник» між громадянами с. Топорівці. Розпорядження РДА від 10.05.2007р. та 30.03.2011р. було надано позивачу право на розроблення проекту землеустрою щодо земельних ділянок, а Списком громадян та Схемою розподілу було розподілено між громадянами земельні ділянки.

Таким чином, на думку позивача, відповідним рішенням органу виконавчої влади йому надано право на користування земельною ділянкою, а тому постанова повинна бути скасована.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. У відповіді на відзив від 19.03.2018р. стверджує, що згідно розпорядження РДА №314 від 10.05.2007р. та розпорядження Новоселицької РДА від 30.03.2011р. №84-р було надано групі осіб, в тому числі позивачу право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду. Пунктом 3 вказаного розпорядження передбачено, що розпорядження дійсне протягом одного року, однак на думку представника позивача, визначення дії розпорядження виходить за межі передбачених законом повноважень, а тому п.3 розпорядження є недійсним. Після вказаного розпорядження, ОСОБА_1 разом із рештою громадян, яким надано право на розроблення проекту землеустрою, розпочали його розробку. Зокрема, були виготовлені кадастрові плани та присвоєні номера, погоджено проект Комісією з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою у Новоселецькому районі, погоджено проект землеустрою ОСОБА_4 сільською радою. Після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачем було вчинено ряд дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Незважаючи на це до 01.01.2013р. оформити право власності позивач не встиг. А після внесення змін до ст. 122 ЗК України та з врахуванням того, що проект землеустрою затверджено не було, здійснити оформлення правовстановлюючих документів не було можливості. Враховуючи вищенаведене, вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП є незаконним.

Представник позивача в судовому засіданні також зазначив, що Державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель не уповноважений на здійснювати перевірку та складати акти чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель. Крім того, позивач не завершив процедуру оформлення документів на право використання земельної ділянки з незалежних від нього причин, оскільки останній здійснював усі необхідні дії.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, у відзиві на позов зазначає, що на виконання покладених обовязків, та з метою належного реагування державними інспекторами Управління з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Дежгеокадастру у Чернівецькій області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства, а саме законності використання земельної ділянки, що знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_4 сільської ради (за межами населеного пункту) Новоселицького району Чернівецької області. В результаті проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,4687 га шляхом обробітку та посадки багаторічних насаджень (фруктового саду). Не відповідають дійсності твердження позивача, що йому в 2007 році була надана земельна ділянка в натурі та сплачувалася орендна плата в бюджет ОСОБА_4 сільської ради, а також було отримано дозвіл від райдержадміністрації на виготовлення документів, оскільки відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а позивач доказів на підтвердження виникнення цих прав не надав. Крім того, відповідач звертає увагу, що умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність в особи, що її використовує правовстановлюючих документів, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки. Враховуючи відсутність у позивача правовстановлюючих документів на вищезазначену земельну ділянку, останній використовує її самовільно, а тому постанова про адміністративне правопорушення є правомірною.

05.02.2018р. на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про залучення останнього в якості співвідповідача по даній справі відповідно до ст. 48 КАС України, оскільки Головне управління здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, а державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 є посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

21.02.2018р. аналогічне за змістом клопотання також було подано відповідачем

Відповідно до ч.3 ст. 48 КАС України суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Враховуючи, що позивач заперечував проти клопотання про залучення в якості співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, відповідачем подано клопотання від 21.02.2018р. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки на його думку по даній справі необхідно залучити в якості третіх осіб на стороні відповідача державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які безпосередньо приймали участь у підготовці матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Додатково необхідно залучити в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 сільську раду, яка зможе підтвердити факт самовільного використання земельної ділянки позивачем.

Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідно до КАС України дана справа підпадає під категорію термінових адміністративних справ, а ст. 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, будь-яких клопотань про залучення третіх осіб на стороні відповідача до суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 від 26.10.2017р. №124 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Зокрема інспектором встановлено, що позивач порушив вимоги ст. ст. 125, 126 та п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, а саме самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,4687 га із земель сільськогосподарського призначення (державної власності) в адмінмежах ОСОБА_4 сільської ради (урочище «Питомник», за межами населеного пункту) Новоселицького району. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом обробітку та посадки багаторічних насаджень (фруктового саду). Порушенням заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 780,58 грн., яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди…, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007р. №963 (а.с.12).

Розпорядженням Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 10.05.2007р. №314-р надано дозвіл ОСОБА_4 сільській раді на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду громадянам. Згідно протоколу розподілу земельних ділянок загальною площею 25 га рілля для індивідуального садівництва строком на 25 років в адміністративних межах ОСОБА_4 сільської ради за межами населеного пункту (а.с.59).

Станом на 11.04.2007 року складено список громадян, які взяли участь у жеребкуванні при проведені конкурсу на оренду земельних ділянок на території ОСОБА_4 сільської ради в полі урочищі Питомник, серед яких ОСОБА_1, № ділянки 30 (а.с.57).

Розпорядженням Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 30.03.2011р. №84-р надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 23,46 га (рілля) в оренду для ведення особистого селянського господарства громадянам села в адміністративних межах ОСОБА_4 сільської ради за межами населеного пункту та технічної документації по нормативно грошовій оцінці земельної ділянки згідно додатку. Відповідно до п. 3 дане розпорядження набирає чинності з дня його підписання та є чинним протягом 1 (одного) року (а.с.58).

Згідно Схеми розподілу земельних ділянок громадянам с. Топорівці урочище «Питомник» для передачі вбачається, що в даному розподілі брав участь позивач ОСОБА_1, земельна ділянка площею 0,4687 га (а.с.61-62).

01.12.2011р. Комісія з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою у Новоселецькому районі надала висновок №171, згідно якого вирішила погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства громадянам с. Топорівці (а.с.70).

Також судом встановлено, що на земельну ділянку площею 0,4700 га для ведення особистого селянського господарства було виготовлено кадастровий план та кадастровий номер, землевласником зазначено ОСОБА_1 (а.с.69).

Відповідно до довідки №999 від 31.07.2017р. згідно даних ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_1 дійсно користується земельною ділянкою в урочищі «Питомник» та сплачував орендну плату в бюджет сільської ради, а саме: в 2011р. в розмірі 187,48 грн., в 2012р. 187,48 грн., в 2013р. 187,48 грн., в 2014р. 187,47 грн.. в 2015р. 234,16 грн., в 2016р. 272,24 грн. (а.с.60).

Частиною 2 ст. 188 Земельного кодексу України встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів..

Згідно ст. 53-1 КУпАП, відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері користування земельними ділянками. Предмет посягання - земельна ділянка. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у самовільному (тобто без належного на те права, оформленого юридично) зайнятті земельної ділянки (формальний склад).

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок (п.б ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України).

Судом встановлено, що в ході перевірки не надано документів, що підтверджують право користування вказаною земельною ділянкою, тому відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про наявний факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки, у зв'язку з чим відповідач правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

При цьому наявні в матеріалах справи розпорядження РДА від 10.05.2007р. та від 30.03.2011р., а також на Список та Схема розподілу земельних ділянок між громадянами не є правовстановлюючими документами, які підтверджують право користування земельною ділянкою.

Отже судом встановлено, що позивач не надав доказів того, що він отримав від компетентних органів відповідне рішення про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, та не надано доказів того, що позивач здійснив реєстрацію права користування чи правочинів щодо вказаної земельної ділянки, тобто не надав доказів того, що у позивача було юридичне право на зайняття земельної ділянки.

Суд відноситься критично до доводів позивача, що ним було здійснено усі необхідні дії для виготовлення та затвердження документації із землеустрою, однак в силу постійних змін в законодавстві, не було закінчено належне оформлення документації. Зокрема в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, того, що позивач дійсно виготовив технічну документацію, подав її на затвердження у відповідні органи, однак з незалежних від нього причин вказана документація не була затверджена.

Не заслуговують на увагу також твердження позивача, що він сплачував орендну плату за вказану земельну ділянку, оскільки позивач в судовому засіданні не зміг пояснити хто визначив її розмір, яким чином його було визначено, та чи є вказана плата орендною в розумінні чинного законодавства.

Не приймаються до уваги доводи позивача про те, що Державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель не уповноважений здійснювати перевірку та складати акти чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель з врахуванням такого.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, серед яких право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до п.1 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015р. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок (пп.251, п.4 Положення).

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності (п.51 Положення).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що відповідач при винесенні постанови № 124 від 26.10.2017 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

На підставі вищевикладеного, перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, Чернівецька область, Новоселицький район, с. Топорівці до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194а про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.10.2017 року № 124 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.03.2018 року.

Суддя: ОСОБА_8