Справа № 345/4019/15-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/12478/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2017 року в справі № 345/4019/15-а (головуючий суддя - Кардаш О. І., м. Калуш) за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2015 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 незаконною; визнання умов праці позивача в період з 02 листопада 1998 року по 12 липня 2006 року такими, що не змінювались протягом усього періоду та такими, що були особливо шкідливими; зобов'язання Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, враховуючи періоди роботи за Списком № 1 з 02 листопада 1998 року по 12 липня 2006 року, з дня звернення за призначенням пенсії - з 16 вересня 2015 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що пільговий стаж не є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_1, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийнятою з врахуванням всіх обставин справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала апаратником очищення газу на ВАТ «Оріана» з 02 листопада 1998 року по 01 серпня 2001 року та на ЗАТ «Магній» з 02 серпня 2001 року по 12 липня 2006 року, що підтверджується записами в трудовій книжці, копія якої наявна в матеріалах справи.

В 2013 році ОСОБА_1 зверталася до УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 , однак листом від 27 листопада 2013 року їй відмовлено у призначенні пенсії.

16 вересня 2015 року позивач повторно звернулася із заявою до УПФУ в м. Калуші та Калуському районі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідач своїм листом від 02 жовтня 2015 року № 313/К -15, у призначенні пенсії позивачу відмовив, мотивуючи це тим, що стаж роботи позивача за Списком №1 недостатній для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки складає 6 років 3 місяці 29 днів. До пільгового стажу не включено періоди роботи позивача на ВАТ «Оріана» з 08 грудня 1998 року по 30 грудня 1998 року (не проведено атестацію робочого місця позивача); на ЗАТ «Магній» з 01 грудня 2004 року по 05 серпня 2005 року (не проведено атестацію робочого місця). Крім того, згідно довідки ВАТ «Оріана» про підтвердження наявного трудового стажу від 21 грудня 2012 року стаж позивача за Списком №1 складає 2 року 2 місяці 39 днів, замість заявленого позивачем 2 років 8 місяців 6 днів.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), незалежно від місця останньої роботи право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З довідки № 415 від 21.12.2012р. (том 1 а.с.24) виданої ВАТ «Оріана», вбачається, що підтверджено особливий характер роботи позивача повний робочий день за період з 02.11.1998 р. по 07.12.1998 р. та з 31.12.1998 р. по 01.08.2001 р. За даний період пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 складає 2 роки 02 місяці 29 днів.

Разом з тим, су апеляційної інстанції приймає до уваги покликання позивача на те, що вказана довідка містить суперечності, так як вказано одночасно стаж різної тривалості: 2 роки 02 місяці 29 днів і в дужках - 2 роки 8 місяців 6 днів.

Колегія суддів звертає увагу не те, що із пільгового стажу роботи позивача ВАТ «Оріана» необґрунтовано виключено час перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, що згідно вказаної довідки становить 5 місяців 7 днів. Відомості, вказані в цій довідці не можуть бути підтверджені належними первинними документами підприємства, так як згідно з Листом ВАТ «Оріана» № 1032 від 22 листопада 2017 року такі документи як табелі обліку робочого часу, накази про надання відпусток, заяви про надання відпусток, графіки відпусток, колективний договір, документи, що стосуються зміни умов праці, особисті картки інструктажу і перевірки знань, журнали прийому і здачі зміни, документи про проходження періодичного медичного огляду у ВАТ «Оріана» не значаться.

Таким чином, вимоги позивача про зарахування їй у пільговий стаж роботи за Списком №1 5 місяців 7 днів в період з 02.11.1999 року по 01.08.2001 року ґрунтуються на нормах законодавства, так як даних про простій підприємства в цей час відсутній, про що свідчить довідка про щомісячне нарахування позивачу заробітної плати в період з 02.11.1999 року по 01.08.2001 року.

Ці докази в сукупності спростовують дані, які містяться в довідці № 1409 від 21 грудня 2012 року з ВАТ «Оріана», на підставі якої Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області зробив висновок про тривалість перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Щодо вимог позивача про зарахування у пільговий стаж роботи за Списком №1 періоди роботи на ВАТ «Оріана» з 08 грудня 1998 року по 30 грудня 1998 року (не проведено атестацію робочого місця позивача); на ЗАТ «Магній» з 01 грудня 2004 року по 05 серпня 2005 року (не проведено атестацію робочого місця) колегія суддів вважає такі підставними та зазначає наступне.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року № 21-307а14.

Долучені до матеріалів справи накази концерну «Хлорвініл» від 08.12.1993 року №326 (т.1 а.с.33) та ВАТ «Оріана» від 31.12.1998 року №644 (т.1 а.с.34), підтверджують дати проведення атестації, а доказів того, що ОСОБА_1 виконувала іншу роботу чи була переведена на іншу посаду судом не встановлено.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховано позивачу період роботи на ВАТ «Оріана» з 08 грудня 1998 року по 30 грудня 1998 року до пільгового стажу та аналогічно на ЗАТ «Магній» з 01 грудня 2004 року по 05 серпня 2005 року

Щодо позовної вимоги про визнання умов праці ОСОБА_1 в період з 02 листопада 1998 року по 12 липня 2006 року такими, що не змінювались протягом усього періоду та такими, що були особливо шкідливими, колегія суддів зазначає, що така не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного рішення) суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного рішення) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно з п. 1.ч 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, в зазначеній частині справа не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведеного у КАС України, так як у ній відсутній публічно-правовий спір, оскільки вимога позивача не стосується захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Наявний же у справі спір в цій частині має приватноправовий характер і повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а відтак провадження в даній частині позовних вимог підлягає закриттю.

Крім того, за правилами ч.1 ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1042,86 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

Враховуючи те, що задоволено позовні вимоги, які стосуються порушення прав позивача з боку Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, апеляційний суд приходить до висновку, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1042,86 грн.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2017 року в справі № 345/4019/15-а - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, враховуючи період роботи за Списком № 1 з 02 листопада 1998 року по 12 липня 2006 року, починаючи з 16 вересня 2015 року.

Провадження в частині позовної вимоги щодо визнання умов праці ОСОБА_1 в період з 02 листопада 1998 року по 12 липня 2006 року такими, що не змінювались протягом усього періоду та такими, що були особливо шкідливими - закрити.

Стягнути з Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за рахунок його бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації, передбаченим на оплату судового збору на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 1042 (одна тисяча сорок дві) грн. 86 (вісімдесят шість) коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський
Повне судове рішення складено 26 березня 2018 року.