Справа № 559/1759/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 559/1759/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" березня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "16" січня 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Ходак С.К. в м.Дубно , у справі за позовом ОСОБА_2 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити призначення пенсії за віком , -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.01.2018р. позов ОСОБА_2 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити призначення пенсії за віком - задоволено. Визнано неправомірними дії Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо обмеження заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в лютому 1989 року, в лютому 1990 року, в грудні 1990 року, в січні 1992 року та у грудні 1992 року 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні. Зобов'язано Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16 лютого 2017 року, без обмеження заробітної плати для обчислення пенсії в лютому 1989 року, в лютому 1990 року, в грудні 1990 року, в січні 1992 року та у грудні 1992 року розміром 5,6 середньої заробітної плати в Україні. Стягнуто з Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що врахувати заробітну плату та премії за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, при переході на пенсію за віком, підстав немає.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Дубенською міською радою видано архівні довідки про заробітну плату ОСОБА_2 за період роботи на звірогосподарстві з 01 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року. Крім довідки про заробітну плату міська рада надала витяги з наказів про преміювання від 02 лютого 1989 року №8, від 26 лютого 1990 року №15, від 24 грудня 1990 року №106, від 06 січня 1992 року №3, від 25 січня 1993 року №7 та архівну довідку від 30 січня 2017 року за №67/02-201/2, якою підтверджено, що згідно положення про оплату праці по звірогосподарству оплата праці проводилася по підсумках роботи за рік (а.с.11,12).

Відповідачем при призначенні пенсії суми заробітної плати, виплаченої за підсумками роботи за рік в лютому 1989 року (за 1988 рік), в лютому 1990 року (за 1989 рік), в грудні 1990 року (за 1990 рік), в січні 1992 року (за 1991 рік), в грудні 1992 року (за 1992 рік), взято з обмеженням 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, що призвело до заниження розміру пенсії.

Як зазначено у листі-відмові від 19 червня 2017 року за №17/02-20-к, відповідач посилається на неможливість застосування постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306, якою затверджено Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимальної заробітної плати, з якої сплачувалися внески на державне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, тому що працівники звірогосподарства не відносяться до працівників, що працюють у сільському господарстві (а.с.8).

Відповідно до Загального класифікатора «Галузі народного господарства України», затвердженого наказом Міністерства статистики України від 24.01.1994 №21 (чинного на момент виникнення правовідносин), до сільськогосподарського виробництва відносяться, зокрема такі галузі сільськогосподарського виробництва, як тваринництво, а до інших напрямків тваринництва відноситься розведення хутряних звірів. Міністерство сільського господарства і продовольства України в листі від 24 квітня 1996 року за №37-21-1-15/3410 дає перелік сільськогосподарських виробників, до яких відносяться і звірорадгоспи, тобто на нього поширюється чинність постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306.

Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити призначення пенсії за віком без обмеження заробітної плати для обчислення пенсії в лютому 1989 року, в лютому 1990 року, в грудні 1990 року, в січні 1992 року, в грудні 1992 року розміром 5,6 середньої заробітної плати в Україні.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що є всі підстави для призначення ОСОБА_2 пенсії за віком без обмеження заробітної плати розміром 5,6 середньої заробітної плати в Україні, оскільки відповідно до Загального класифікатора «Галузі народного господарства України», затвердженого наказом Міністерства статистики України від 24.01.1994р. №21 (чинного на момент виникнення правовідносин), до сільськогосподарського виробництва відносяться, зокрема такі галузі сільськогосподарського виробництва, як тваринництво, а до інших напрямків тваринництва відноситься розведення хутряних звірів.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Управління Пенсійного фонду України як територіальний представницький орган Пенсійного фонду України зобов'язано керуватися у своїй діяльності лише виключно діючим законодавством України в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності до Розділу ІІ Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч.2ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Згідно з п.п.4,23 ч.1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996р., ратифікованої Закону України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» №137-V від 14.09.2006р. усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) передбачено, що для обчислення пенсії враховується: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини без нарахування єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до закону Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, отримувати заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчисленої пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регулюється Порядком "Визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 за №306.

Згідно з п.1 вищезазначеного Порядку до осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць відносять тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов"язкове державне пенсійне страхування творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст.77 КАС України).

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

З урахуванням листа-відповіді, заперечень на адміністративний позов, відповідачем не надано суду жодних доказів стосовно правомірності прийнятого ним рішення.

Отже, право позивача на призначення пенсії за віком без обмеження заробітної плати для обчислення пенсії в лютому 1989 року, в лютому 1990 року, в грудні 1990 року, в січні 1992 року, в грудні 1992 року розміром 5,6 середньої заробітної плати в Україні не було реалізоване через відмову відповідача у призначенні пенсії, а відтак підлягає захисту, шляхом визнання дій протиправними та зобов'язання призначити йому зазначену пенсію.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 та ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315. 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "16" січня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "27" березня 2018 р.