Справа № 808/2077/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 березня 2018 року о/об 16 год. 37 хв.Справа № 808/2077/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» (вул. Офіцерська, буд. 32, оф. 37, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69107, )

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності №636 від 20.07.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 159/08-01-10-03 від 13.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю Співдружність (далі позивач або ТОВ «Співдружність») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податків і зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб та пені в сумі 9 900,00 грн.;

- № НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року, про застосування штрафних санкцій в сумі 510,00 грн.;

- № НОМЕР_3 від 24 квітня 2017 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору та пені в сумі 990,02 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 26 квітня 2017 року, ТОВ «Співдружність» засобами поштового звязку отримано податкові повідомлення рішення, винесені на підставі акту документальної планової виїзної перевірки № 107/08-01-14-01/25485792 від 09 березня 2017 року. Мотивуючи протиправність податкових повідомлень-рішень позивач зазначає про те, що згідно акту перевірки зазначені порушення вчинено TOB «ЗЗКМ», яке є особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку у вигляді заробітної плати. Таким чином встановлене в акті перевірки порушення Податкового кодексу не стосується TOB «Співдружність», а отже і висновки, викладені в акті, щодо порушень TOB «Співдружність» є безпідставними та протиправними. Разом з тим, зазначає, що оподаткуванню військовим збором підлягають доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри) без вирахування сум податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, у випадках, передбачених законом, тощо. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 Податкового Кодексу України, за ставкою (ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування), визначеною підпунктом 1.3 пункту 16 прим 1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України. Отже вказує на те, що питання нарахування та виплати підприємствами, установами, організаціями середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на строк більше одного року, а також виплати таким працівникам компенсацій з бюджету у межах середнього заробітку та визначення нормативно-правових документів, які є підставою для виплати цих компенсацій, не належить до компетенції ДФС, а знаходиться в правовому полі Мінсоцполітики. Щодо відображення нарахованих мобілізованим працівникам середнього заробітку та компенсації з бюджету, то позивач наголошує на тому, що здійснюється таке відображення окремо за різними ознаками доходу, а саме за ознаками "101" і "128", залежно від періоду їх нарахування та виплати. Крім того, згідно підпункту 4 пункту 5 розділу III Порядку від 20 серпня 2015 року № 727 в акті документальної перевірки не допускається визначення виду і розміру штрафних (фінансових) санкцій за встановлені порушення, як про це зазначено в акті перевірки.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року, № НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року, № НОМЕР_3 від 24 квітня 2017 року прийняті податковим органом у межах та у спосіб визначений чинним законодавством. Зазначає про те, що під час проведення податкової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» щодо останнього встановлено порушення норм податкового законодавства, через що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області стосовно позивача прийняті відповідні податкові повідомлення рішення.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 липня 2017 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк до 13 вересня 2017 року для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 11 вересня 2017 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

18 вересня 2017 року провадження у справі відкрито а справу призначено до судового розгляду на 04 жовтня 2017 року.

04 жовтня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 01 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 01 листопада 2017 року провадження у справі поновлено.

01 листопада 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 06 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2017 року провадження у справі поновлено.

06 грудня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 17 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2018 року провадження у справі поновлено.

17 січня 2018 року ухвалою суду призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду на 14 березня 2018 року.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 14 березня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі направлень виданих ГУ ДФС у Запорізькій області:

від 19 січня 2017 року № 28 ОСОБА_3 головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області;

від 19 січня 2017 року № 29 ОСОБА_4 головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області;

від 30 січня 2017 року № 101 ОСОБА_5 головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області;

від 14 лютого 2017 року № 207 ОСОБА_6 головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області

на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України (далі по тексу ПК України) та наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №1037 від 05 жовтня 2016 року та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з додатковою відповідальністю «Співдружність» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку 1 до акта.

За результатами поведеної перевірки податковим органом складено ОСОБА_7 перевірки №107/08-01-14-01/25485792 від 09 березня 2017 року.

ОСОБА_7 перевірки встановлено порушення:

- пункту 44.2 статті 44, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України, порядку заповнення декларації, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 1213 від 28 вересня 2011 року підприємством: занижено податок на прибуток за період з 01 січня 2013 року по 30 вересень 2016 року у розмірі 1 446 861 грн., в т.ч. по періодах:

за 2013 рік на суму 706 308 грн.;

за 2014 рік на суму 740 552 грн.

- пункту 18.1 статті 18, пункту 51.1 статті 51, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, пункту 168.1.2, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.1, пункту 171.2 статті 171 та підпунктів «а», «ґ» пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених мобілізованим працівниками, у вигляді заробітку за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2015 року в загальній сумі 5 730,14 грн.

- пункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пункту 18.1 статті 18, пункту 51.1 статті 51, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.1, пункту 171.2 статті 171 та підпунктів «а», «ґ» пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету військового збору, виплаченого мобілізованому працівнику, у вигляді заробітку за період з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року в загальній сумі 573,01 грн.

- пункту 1.2., пункту 3.2, пункту 3.3, пункту 3.4, пункту 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міндоходів України від 21 січня 2014 року №49 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2014 року №228/25005, наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 «Про затвердження форми і податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року №11 1/26556, підприємством в звіті за формою 1 ДФ за ІІ кв., ІІІ кв., ІV кв. 2015 року:

- невірно відображено нарахування та виплату доходу, та податку на доходи фізичних осіб за ознакою 128 «Соціальні виплати з відповідних бюджетів» (підпункт 165.1.1 пункту 165.1 статті 165, розділу IV Кодексу)» та ознакою «101» за ІІ кв., ІІІ кв. та ІV кв. 2015 року.

На підставі ОСОБА_7 перевірки №107/08-01-14-01/25485792 від 09 березня 2017 року податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 24 квітня 2017 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Співдружність визначено суму грошового зобов'язання з податків і зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб та пені у сумі 9 900 грн.

- № НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Співдружність застосовано штрафні санкції в сумі 510 грн.

- № НОМЕР_3 від 24 квітня 2017 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Співдружність визначено суму грошового зобов'язання з військового збору та пені у сумі 990,02грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків передбачено статтею 119 Кодексу законів про працю України (у редакції, що діяла у перевіряємому періоді), згідно з частиною третьою якої, зокрема визначено, що за працівниками, призваними, на військову службу за призовом під час мобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановою від 04 березня 2015 року № 105 затвердив Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (у редакції, що діяла у перевіряємому періоді).

У періоді, що перевірявся, ТОВ «Співдружність» працівникам виплачувались доходи, нараховані (сплачені) у зв'язку з відносинами трудового найму, що згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці» належать до категорії заробітної плати та прирівняних до неї виплат.

Так, під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що первинними документами обліку, відповідно до яких здійснювалися нарахування і виплата найманим особам доходів (зарплата, інші види доходів), були: табелі обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату коштів, видаткові касові ордери, чекова книжка, виписки банку з розрахункових рахунків та відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі».

Перевіркою встановлено, що на підприємстві є працевлаштовані робітники, яких мобілізовано на військову службу.

Суд не приймає посилання позивача на те, що в акті перевірки №107/08-01-14-01/25485792 від 09 березня 2017 року перевірялись первинні документи ТОВ «ЗЗКМ», оскільки представником позивача в судовому засіданні не було надано належних доказів, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не працювали на ТОВ «Співдружність» в перевіряємий податковим органом період.

Отже, у разі нарахування (виплати, надання) роботодавцем доходу у вигляді суми заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вказаний дохід є об'єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб.

Згідно відомостей нарахування заробітної плати у 2015 році податок на доходи фізичних осіб з доходів, виплачених мобілізованим працівникам, у вигляді середнього заробітку не нараховувався, не утримувався та до бюджету не перераховувався.

Відповідно до пункту 168.1 статті 168 ПК України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України ).

За правилами підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

В судовому засіданні дослідивши матеріали перевірки судом встановлено та позивачем не спростовано факту не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених мобілізованим працівникам доходів, у вигляді заробітку за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року на загальну суму 5730,14 гривень.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене ТОВ «Співдружність» порушено вимоги пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині не нарахування, не утримання та сплати військового збору на загальну суму 573,01 гривень.

Також перевіркою встановлено, що ТОВ «Співдружність» на порушення вимог підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, пункту 3.2 розділу 3 Порядку заповнення та надання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, та сум утриманого з них податку» подано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку із недостовірними даними.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 7 Порядку № 105 передбачено, що оподаткування, нарахування і сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на компенсацію здійснюються відповідно до Податкового кодексу України і Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується підпунктом «и» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 розділом IV ПК України, якого передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України від оподаткування військовим збором звільняються доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Разом з цим підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статті 163 ПК України, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включається дохід у вигляді заробітної плати (підпункт 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

Отже, у разі нарахування (виплати) роботодавцем доходу у вигляді середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, що компенсується у подальшому з бюджету згідно з Порядком, такий дохід оподатковується податком на доходи фізичних осіб, військовим збором.

Згідно з підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 ПК України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 171.1 пункту 171 ПК України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 ПК України не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що питання нарахування та виплати підприємствами, установами, організаціями середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на строк більше одного року, а також виплати таким працівникам компенсацій з бюджету у межах середнього заробітку та визначення нормативно-правових документів, які є підставою для виплати цих компенсацій, не належить до компетенції ДФС, а знаходиться в правовому полі Мінсоцполітики, на підставі наступного.

Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4 затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) (далі - Порядок).

Відповідно до Довідника ознак доходів, наведеного у додатку до Порядку, доходи у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої та виплаченої роботодавцем працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зазначаються в податковому розрахунку за формою № 1ДФ за ознакою доходу «101».

Компенсаційні виплати, які виплачуються роботодавцем працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за рахунок коштів державного бюджету в межах середнього заробітку відповідно до Постанови № 105, зазначаються в податковому розрахунку за формою № 1ДФ за ознакою доходу «128».

Крім того, пунктом 176.2 статті 176 ПК України податкові агенти зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Згідно з пунктом 119.2 статті 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Таким чином, позивачем не спростовано висновки акту перевірки та протиправності винесених податкових повідомлень-рішень, а відповідачем доведено правомірність винесення таких рішень.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач проти позову заперечив, доводи позивача спростував.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» (вул. Офіцерська, буд. 32, оф. 37, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69107, ) - відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 23 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов