Справа № 2-а-3269/11
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3269/11
Провадження № 2-а/0182/19/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Землянухіної Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до відповідача з позовом про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона - пенсіонерка і отримує пенсію за віком з 23.01.2007 року, призначену їй пожиттєво. Пенсійна справа № 187592. Її стаж на час виходу на пенсію складав 35 років 5 місяців та 8 днів. Індивідуальний2 коефіцієнт заробітної плати - 2,15597 (копію розпорядження від 01.06.2007 року надала). Після перевірки пенсійної справи 25.08.2010 року, з 01.09.2010 року її стаж став 35 років 2 місяці та 8 днів. Індивідуальний К3 - 1,83992 (копію розпорядження від 21.08.2010 року № 187592 надає. Розмір її пенсії було зменшено. Доходи, отримані від підприємницької діяльності, з розрахунку пенсії вилучено. Відділ обліку УПФУ в м.Нікополі 28.04.2011 року незаконно відкликав її довідку від 02.04.2007 року № 04/025518 (довідку видав цей же Фонд), а також відкликав довідку № 9595/101/17-060 від 12.03.2007 року, видану державною податковою адміністрацією. України. Таким чином, було вилучено з її страхового стажу період від заняття підприємницькою діяльністю:

01.12.1993 року - 31.12.1993 року;

01.01.1994 року - 28.02.1994 року;

Та дохід, відповідно довідки № 9595/101/17-060 від 12.03.2007 року:

01.12.1993 року - 31.12.1993 року;

01.01.1994 року - 28.02.1994 року;

01.06.1994 року - 31.06.1994 року;

01.10.1994 року - 31.10.1994 року;

01.11.1994 року - 30.11.1994 року;

01.12.1994 року - 31.12.1994 року.

Вважає дії пенсійного фонду України незаконними, оскільки всі свої зобов»язання перед ПФУ вона виконала, внески в пенсійний фонд України також сплачені в повному обсязі. Заборгованості перед ПФУ вона не має. Акт перевірки № 16 від 26.01.2005 року та квитанції про оплату в матеріалах справи є. Правоту її вимог підтверджує сам відповідач в листі № 7283/д-1 від 20.04.2011 року та Вищий Адміністративний суд України в рішенні від 20.06.2017 року. За таких обставин звернулась до суду і просить визнати дії відповідача стосовно зменшення їй розміру пенсії - незаконними; зобов»язати відповідача виконати перерахунок пенсії з 01.09.2010 року, з урахуванням страхових внесків в ПФУ, які нею вносились; зобов»язати нарахувати та виплатити недораховану в повному обсязі пенсію з 01.09.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки також підтримала і суду пояснила, що адміністративний позов її довірит ельки розглядався кількома судами. В ухвалі Вищого адміністративного суду України зазначено, що позивачці незаконно зменшено пенсію і не зараховано всього страхового стажу, за який сплачено пенсійні внески. Вони оскаржують дії відповідача в частині не включення в розрахунок пенсії періодів з 01.09.2010 року. Конкретно, позивачці не включили в розрахунок пенсії періоди за четвертий квартал 1994 року (а саме: жовтень, листопад та грудень). А також, червень 1994 року, грудень 1993 року і січень 1994року. Тобто Пенсійний фонд не включив в розрахунок пенсії ті періоди підприємницької діяльності, які збігались з працею на основній роботі. Доказом цього є документи та довідки, надані суду, в тому числі, довідка про зняття з обліку № 04/76-24 від 27.01.2005 року. В 2005 році вона закрила свою підприємницьку діяльність і ПФУ надало їй довідку про те, що вона нічого не винна і жодних боргів не має.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала. Суду пояснила, що позивачці в 1994 році пенсія була присвоєна по формулі. Для розрахунку пенсії використовувалась заробітна плата (дохід) за весь період діяльності та сплати страхових внесків. Для зарахування заробітку та страхового стажу ключовим моментом є сплата страхових внесків. В 2000 році було створено ПФУ, який не відповідав за страхові внески, сплачені до державного бюджету. Особи, які займались підприємницькою діяльністю, повинні були сплачувати пенсійні внески, які б дорівнювали 9 % від чистого доходу (обраховувалось самостійно), та подохідний податок в держбюджет. Позивачка була зареєстрована в податковій як платник податків на загальній системі оподаткування. Довідка, на яку посилається позивачка, не містить доказів сплати саме страхових внесків. На облік в ПФУ позивачка встала лише 12.05.1995 року. В акті перевірки від 26.01.2005 року, на який також посилається позивачка, зазначено, що перевірка діяльності проходила за період з 01.01.2002 року по 31.12.2004 року. Інші періоди актом перевірки не охоплені. Ті суми за 4 квартал 1994 року, які були виключені, ПФУ були включені раніше помилково. Тому з Головного управління надійшло до Нікопольського ПФУ розпорядження про приведення у відповідність із законодавством пенсійних виплат позивачці по справі. Правом перегляду правильності нарахування пенсії наділено лише Міністерство. В зв»язку з чим просять суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач, починаючи з 23 січня 2007 року, перебуває на обліку в УПФУ та одержує пенсію за віком, призначену на підставі норм Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV, в редакції періоду спірних правовідносин) (а.с.6). При обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1, під час її призначення і перерахунку, здійсненим за заявою позивача від 2 квітня 2007 року, УПФУ врахувало дохід, одержаний нею у спірні періоди від здійснення підприємницької діяльності у 1993-1994 роках. Починаючи з 1 вересня 2010 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого її розмір зменшився. У відповідь на звернення позивача про роз'яснення підстав і причин такого перерахунку пенсії відповідач надав відповідь, у якій зазначив, що чинним законодавством, а також законодавством, яке діяло у спірні періоди, не передбачено врахування доходу від здійснення підприємницької діяльності (а.с.14-15). В подальшому, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) з вимогою переглянути здійснений УПФУ перерахунок пенсії і врахувати при обчисленні її розміру дохід, одержаний нею у спірні періоди трудової діяльності. За наслідками розгляду заяви ГУ ПФУ прийняло рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, про який просила позивач (а.с .20-22).

Відповідно до абзаців 1-5 статті 40 Закону № 1058-ІУ, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. У разі, якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. Для визначення розміру пенсії за віком, відповідно до частини другої статті 27 цього Закону, заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Статтею 24 цього ж Закону наведено визначення поняття страхового стажу, яким є період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. В свою чергу, згідно з абзацом 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Одночасно, пунктами 1, 2 частини 1 статті 41 Закону № 1058-ІV передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які, відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які, відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, вищевказані положення правових норм Закону № 1058-ІV передбачають для пенсіонера два можливих варіанти обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за його вибором. За першим варіантом для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством. При цьому, страховий стаж обчислюється, відповідно до вимог Закону № 1058-ІУ за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. У такому разі, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які, відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 105 8-ІV, передбачено обчислення страхового стажу за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку, а не заробітної плати (доходу), яка враховується для обчислення пенсії. У другому випадку, за бажанням застрахованої особи, частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена, відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Водночас, заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст.1 Закону України від 1 березня 1991 року № 803-ХІІ «Про зайнятість населення» (далі Закон № 803-ХІІ, в редакції, чинній у 1993-1994 роках), зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Згідно з положеннями пункту «б» частини 3 цієї ж правової норми Закону № 803-ХІІ, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Як встановлено в судовому засіданні, у спірні періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності діяла Інструкція про порядок сплати і обліку страхових та інших внесків підприємств, установ, організацій і громадян до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 26 березня 1992 року № 2-1 (далі Інструкція № 2-1), згідно якої обов'язкові страхові внески працюючих громадян до ПФУ встановлені в розмірі 1% заробітної плати. За громадян, працюючих у окремих осіб за угоди, наймач сплачує внески за тими ж нормами, як і підприємства. Всі підприємства, а також громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, і особи, що наймають окремих громадян за угодами, зобов'язані зареєструватись як платники внесків в органах ПФУ у містах і районах. Відповідно до ч.1, п.«а» ч.2 ст.56, ч.1 ст.66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ, який діяв у спірні періоди трудової діяльності позивача), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів за умови сплати страхових внесків. У заробіток для обчислення пенсій включається всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тобто, у 1993-1994 роках на законодавчому рівні було передбачено зарахування для обчислення пенсій заробітку, одержаного громадянами від здійснення підприємницької діяльності у разі сплати ними страхових внесків до Пенсійного фонду України, оскільки такі громадяни підлягали державному соціальному страхуванню, провадили трудову діяльність як самозайняті особи і підлягали реєстрації як платники внесків в органах ПФУ у містах і районах.

Тому суд вважає за необхідне зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2010 року, включивши в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії сплачені нею внески в сумі 7 грн. 87 коп. за жовтень 1994 року, 7 грн. 28 коп. - за листопад 1994 року та 7 грн. 28 коп. - за грудень 1994 року.

Стосовно зарахування до пенсійного стажу інших періодів, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вимоги позивачки в цій частині не є обґрунтованими. Керуючись ст.6, 8, 9, 10, 12, 13, 72-79, 132, 139, 143, 241-246, 295, п.10,15.5 Перехідних положень КАСУ, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 стосовно виключення сум доходу від здійснення нею підприємницької діяльності.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2010 року, включивши в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії сплачені нею внески в сумі 7 грн. 87 коп. за жовтень 1994 року, 7 грн. 28 коп. - за листопад 1994 року та 7 грн. 28 коп. - за грудень 1994 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4