Справа № 133/194/18  
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 березня 2018 р. Справа № 133/194/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Козятинського міського голови ОСОБА_4

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Козятинського міського голови ОСОБА_4 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження Козятинського міського голови від 28.11.2017 року №940-р "Про зупинення рішення 21 сесії 7 скликання Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що рішенням Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року надано їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності міської ради, не наданих у власність чи користування, орієнтовною площею 100 кв. м., для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: м. Козятин, провулок Заводський, 14, з подальшою передачею її у власність. Разом із тим, своїм розпорядженням Козятинський міський голова від 28.11.2017 року №940-р призупинив дію даного рішення Козятинської міської ради та виніс його на повторний розгляд із наступними зауваженнями: "За повідомленням Козятинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, ОСОБА_1 не виконала рішення суду щодо демонтажу металевих робіт, знесення паркану на земельній ділянці щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою". 22.12.2017 року Козятинською міською радою не було відхилено вказані зауваження, а тому рішення №886-VII від 24.11.2017 року підтверджено не було, внаслідок чого чинності не набрало.

Вважаючи рішення Козятинського міського голови від 28.11.2017 року №940-р "Про зупинення рішення 21 сесії 7 скликання Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом із вимогами його скасування.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2018 року дану адміністративну справу передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 27.02.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 21.03.2018 року. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначивши, що підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою чітко визначені статтями 118 та 121 Земельного кодексу України, однак жодна із визначених у даних статтях підстав в оскаржуваному розпорядженні не вказана. Крім того, звернули увагу суду на те, що відповідач міг зупинити дію рішення №886-VII від 24.11.2017 року лише у тому випадку, якщо б на момент його прийняття, існували підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та якщо б такі обставини не були взяті до уваги Козятинською міською радою при ухваленні відповідного рішення, або в разі якщо під час ухвалення рішення було порушено регламент.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що право міського голови на зупинення рішення міської ради визначено ч. 4 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування". При цьому, чіткого переліку підстав для видання розпорядження про зупинення дії рішення міської ради законодавством не визначено. Також наголосив на тому, що ОСОБА_1 не виконано рішення Козятинського міського суду щодо демонтажу металевих робіт, знесення паркану на земельній ділянці щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що рішенням Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності міської ради, не наданих у власність чи користування, орієнтовною площею 100 кв. м., для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: м. Козятин, провулок Заводський, 14, з подальшою передачею її у власність.

Разом із тим, 28.11.2017 року відповідно до пункту 20 частини 3 статті 42 та частини 4 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" Козятинським міським головою видано розпорядження №940-р "Про зупинення рішення 21 сесії 7 скликання Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ".

Даним розпорядженням призупинено дію рішення 21 сесії 7 скликання Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " та винесено його на повторний розгляд Козятинської міської ради з наступними зауваженнями та їх обґрунтуваннями: "За повідомленням Козятинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, ОСОБА_1 не виконала рішення суду щодо демонтажу металевих робіт, знесення паркану на земельній ділянці щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою".

22.12.2017 року Козятинською міською радою не відхилено вказані у розпорядженні №940-р від 28.11.2017 року зауваження, а рішення №886-VII від 24.11.2017 року не підтверджено, внаслідок чого останнє чинності не набрало.

Не погоджуючись із розпорядженням Козятинського міського голови від 28.11.2017 року №940-р, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначенні Законом України "Про місцеве самоврядування".

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Частиною 8 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Аналогічні за змістом положення відображенні у п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Із аналізу наведених положень слідує, що міський голова наділений повноваженнями приймати рішення про зупинення дії рішення міської ради та його винесення на повторний розгляд, зазначивши при цьому обґрунтування зауважень до вказаного рішення.

В даному ж випадку, із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2017 року, тобто в межах п'ятиденного строку, відповідач видав розпорядження №940-р про зупинення дії рішення Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ".

Як видно із даного розпорядження, останнє містить у собі обґрунтування зауважень до рішення Козятинської міської ради №886-VII від 24.11.2017 року, зокрема, зазначено: "За повідомленням Козятинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, ОСОБА_1 не виконала рішення суду щодо демонтажу металевих робіт, знесення паркану на земельній ділянці щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою".

Таким чином, видаючи розпорядження №940-р від 28.11.2017 року, яке за своїм змістом відповідає вимогам ч. 4 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", відповідач, на думку суду, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування".

При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача на положення статей 118 та 121 Земельного кодексу України, якими передбачені вичерпні підстави для відмови у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки предметом оскарження у даній адміністративній справі є розпорядження Козятинського міського голови про зупинення дії рішення Козятинської міської ради, а не рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Крім того, суд також не погоджується із посилання представника позивача на те, що відповідне розпорядження могло б бути прийняте відповідачем лише у випадку існування обставин, які згідно ст. 118 Земельного кодексу України є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, чи встановлення ним порушення Козятинською міською радою регламенту при прийняті рішення №886-VII від 24.11.2017, оскільки чинним законодавством не визначено чіткого переліку підстав, за наявності яких може бути зупинено дію рішення міської ради.

Більше того, законодавцем не передбачено жодних застережень щодо реалізації міським головою своїх повноважень щодо зупинення дії рішення міської ради.

Також, суд зауважує, що приймаючи розпорядження про зупинення дії рішення, міський голова лише реалізує своє право тимчасово зупинити дію прийнятого міською радою рішення, натомість уже міська рада оцінивши наведені у розпорядженні мотиви зупинення дії її рішення, наділена повноваженнями щодо їх відхилення та підтвердження свого попереднього рішення.

В даному ж випадку, Козятинська міська рада не відхилила зауваження, викладенні у оскаржуваному розпорядженні №940-р від 28.11.2017 року, тобто фактично погодилась з ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (провулок Заводський, 14, м. Козятин, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Козятинський міський голова ОСОБА_4 (вул. Героїв Майдану, 20, м. Козятин, Вінницька область).

Повний текст рішення складено 28.03.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна