Справа № 316/1878/16-а(2-а/316/134/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року справа № 316/1878/16-а
провадження №2-а/316/33/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року (суддя Капустинський М.В.) по справі №316/1878/16-а (провадження №2-а/316/33/17) за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області відповідача щодо розрахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, за 2007 рік;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2009-2011рр.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати: 551,20 - судового збору та 1200,00 грн. - витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилався на те, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 2012 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Під час обчислення розміру пенсії в 2012 році пенсійним органом було взято показник середньої заробітної плати за 2007 рік. З таким розрахунком не погоджується позивач, оскільки вважає, що при розрахунку пенсії має бути застосований показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, а саме 2009-2011рр.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити без змін рішення суду першої інстанції з огляду на відсутність підстав для задоволення позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З серпня 2012 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись із розміром нарахованої пенсії, 17 листопада 2016 року позивач звернулась до УПФУ в м.Енергодарі Запорізької області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії відповідно до вимог ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2009-2011 рр. (а.с.13).

Листом за №111/Ч-1 від 29.11.2016р. УПФУ відмовило позивачу в задоволенні заяви та повідомило ОСОБА_1 про те, що в серпні 2012 року, на підставі заяви позивача від 10.08.2012 року, його було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки позивачу вже була призначена пенсія в 1995 році, не може застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення пенсії. Такий порядок застосовується у випадку первинного призначення пенсії за нормами ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з таким розрахунком пенсії, а саме із застосуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що УПФУ при розрахунку позивачу пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неправомірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2007 рік. В той же час, суд першої інстанції вказав на відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на порушення позивачем строків звернення за захистом порушеного права.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на неправомірність дій органу ПФУ щодо застосування у спірних правовідносинах переведення позивача з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV та, відповідно, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону (у редакції Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI) встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак позивачу було призначено іншу пенсію за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

За таких обставин, відповідач безпідставно застосував у спірних правовідносинах переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV та, відповідно, застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року, 02.12.2015 року (справи № 21-612а14, № 193/1029/14-а).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення прав позивача у спірних правовідносинах.

В той же час, встановивши обставини, які свідчать про порушення прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту порушеного права з огляду на пропуск позивачем строків звернення до суду.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки за такої позиції суд фактично усунувся від вжиття заходів судового захисту порушеного права, навіть приймаючи до уваги те, що таке порушення триває і по теперішній час, оскільки пенсія позивачу неправомірно виплачується у меншому розмірі.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що пенсію на підставі Закону України «Про загальнооб'язкове державне пенсійне страхування» позивачу призначено у серпні 2012 року. Саме під час призначення пенсії, а відповідно і її розрахунку, УПФУ неправомірно застосувало показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік, що вплинуло на загальний розмір призначеної пенсії.

В той же час, позивач, звернувшись до суду з позов, не ставив питання про перерахунок пенсії саме з дня її призначення.

За позицією позивача перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.06.2016р., враховуючи дату його звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії - 17.11.2016р. та враховуючи положення ст..99 КАС України, якою визначений шестимісячний строк звернення з позовом до суду.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що перерахунок пенсії позивачу має бути здійснений з дня звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії - 17.11.2016р., оскільки саме на цю заяву відповідачем надано відмову і починаючи з часу звернення позивача до УПФУ між сторонами виникли спірні правовідносини.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковою позицію позивача про те, що перерахунок повинен бути здійснений з 01.06.2016р., враховуючи положення ст..99 КАС України.

Положення ст..99 КАС України (в редакції на час звернення позивача із позовом до суду) встановлювали строки звернення особи з позовом до суду з метою захисту порушених прав, і такі строки визначалися з моменту коли особи дізналася або повинна бути дізнатися про порушення своїх прав. Тобто, положення ст..99 КАС України застосовуються при визначені дотримання особою строків звернення з позовом до суду, у спірному випадку, виходячи із дати коли позивач дізнався про порушення своїх прав - 29.11.2016р. (дата відмови відповідача у перерахунку пенсії).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 17 листопада 2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2009-2011рр.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до квитанції №П301/4876987/1 від 05.12.2016 року позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 551,20 грн.

Положеннями ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, здійснені ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 551 грн. 20 коп., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Як свідчать матеріали справи, позивач в позовній заяві ставить питання про стягнення з відповідача на його користь витрат, понесених у зв'язку з наданням йому правової допомоги у розмірі 1200,00 грн., на підтвердження понесення яких він додав до позовної заяви копії договору про надання юридичних послуг №405 від 10.11.2016р., розрахунку витрат на правову допомогу та квитанцій №405/1 від 10.11.2016р., №405/2 від 17.11.2016р., №405/3 від 29.11.2016р., №405/4 від 03.12.2016р. про оплату юридичної допомоги.

Відповідно до ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на надані позивачем докази, які підтверджують понесені ним витрати на оплату юридичної допомоги, яка надана адвокатом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача вказаних витрат.

Таким чином, загальна сума судових витрат, які підлягають на користь позивача становить 1751,20грн. (551,20грн. - судовий збір + 1200,0грн. - витрати на правову допомогу).

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року по справі №316/1878/16-а (провадження №2-а/316/33/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, за 2007 рік.

Зобов`язати Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 17 листопада 2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2009-2011рр.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у загальному розмірі 1751,20грн. за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 27.03.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк