Справа № 148/1773/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/1773/17

Головуючий у 1-й інстанції: Штифурко Л.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2017 року позивач звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання відповідача прийняти документи позивача для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та підготувати подання Тульчинської РДА Вінницької області для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

На підставі ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється за правилами письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_3 має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується посвідченням категорії 4 серії В-І, виданим Вінницькою облдержадміністрацією 23.12.1992 року.

Згідно з копією довідки Житомирського обласного онкологічного диспансеру Житомирської обласної ради № 326 від 12.02.2016 р. ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку в ЖООД з 2014 року з діагнозом рак н/3 стравоходу з переходом на кардіальний відділ шлунку ст. 3 рТ3N0M0C4G2 кл. гр. 2 ПГ3№42838-51 від 19.12.14 р., помірнодиференційована аденокарцинома проростає в м'язову оболонку та стравохід.

Відповідно до копії експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №34 від 24.03.2016 р. наявне у ОСОБА_3 захворювання - рак н/3 стравоходу з переходом на кардіальний відділ шлунку, Т3N0M0 C4G2, ст. ІІІ, кл. гр. ІІ., пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №564501, виданою Вінницьким обласним Центром медико-соціальних експертиз 12.05.2016 року, позивачу встановлено першу групу А інвалідності захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС безстроково, він потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

У зв'язку з цим в травні 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 соцзахисту населення Тульчинської РДА щодо встановлення йому статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та надав відповідні документи: посвідчення особи, постраждалої внаслідок ЧАЕС 4 категорії, довідку, згідно з якою наявне у нього захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

На звернення відповідача ОСОБА_2 соцзахисту населення Тульчинської РДА листом від 17.05.2016 року № 1182/0102 відмовлено у присвоєнні статусу та видачі посвідчення особи, потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1. Відмова мотивована тим, що причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою позивачеві встановлено у 2016 році, але Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. А тому з 01.01.2015 року позивач не проживає в зоні радіоактивного забруднення, що виключає підстави для надання статусу потерпілого 1 категорії.

Не погодившись із вказаним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п. 1, 2, 10 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє у вказаній вище редакції.

Посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, видане позивачу ще 23.12.1992 року, уповноваженим органом не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається чинним.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. ОСОБА_4 набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Як передбачено п.10 Порядку видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Така довідка позивачем при зверненні до управління була надана, причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи щодо позивача встановлено експертною комісією.

Відповідно до п.10 Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Інших вимог щодо надання документів вказаний Порядок не містить, відтак до заяви додаються копії документів для встановлення особи, зокрема, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого 4 категорії.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", суд дійшов висновку, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року. А тому виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Враховуючи викладене, а саме те, що у позивача є документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає необґрунтованою відмову відповідачів у прийнятті документів позивача для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, що вірно встановив суд першої інстанції.

Як вказано вище, посвідчення потерпілого видається на підставі відповідного подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Матеріали справи свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки в статтях 14 та 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачу у встановленні відповідного статусу та зверненні із поданням про видачу посвідчення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6