Справа № 821/903/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/903/17

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.
Місце та час укладення судового рішення « 14:45», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 23.10.2017 р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Романішина В.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компания смазочных материалов «Сиол» до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю «Компания смазочных материалов «Сиол» (надалі - ТОВ «КСМ «Сиол») звернулося до суду з позовом до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.06.2017р. №№, .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в зв'язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КСМ «Сиол» є юридичною особою та зареєстровано рішенням Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні №439-Р від 12.11.1992 року, перебуває на податковому обліку в Запорізькому управлінні офісу ВПП ДФС з 01.01.2017 року №2103.

Позивач здійснює види діяльності за КВЕД: код КВЕД 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 82.92 пакування;

код КВЕД 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.30 роздрібна торгівля пальним; код КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 52.10 складське господарство; код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

В період з 25.04.2017р. по 28.04.2017р. на підставі п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КСМ «Сиол» щодо дотримання вимог валютного законодавства при виконанні імпортного контракту від 08.07.2016р. №UA 07/2016, укладеного з нерезидентом ITR SA. Company, Польща за період з 08.07.2016р. по 30.11.2016р., та імпортних контрактів: від 11.12.2015р. №НК-140 за період з 11.12.2015р. по 30.11.2016р., від 14.01.2016р. №НК-141 за період з 14.01.2016р. по 30.11.2016р., від 08.07.2016р. №НК SIO-002 04/16- EUR1 за період з 08.07.2016р. по 17.02.2017р., від 03.08.2016р. №НК SIO-003 08/16- EUR1 за період з 03.08.2016р. по 17.02.2017р., укладених з нерезидентом «Hankook Tire Co LTD», Корея.

За результатами перевірки складений акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КСМ «Сиол», яким встановлені порушення позивачем:

- ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», та п.1 постанов Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140, від 07.06.2016 року №342, від 28.07.2016 року №361, від 14.09.2016 року №386 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», в частині порушення строків надходження валютної виручки по зовнішньоекономічним контрактам: від 11.12.2015 р. №НК-140 в сумі 2675210,00 рос. руб. На 2 дні, в сумі 3019665,00 рос. руб. На 31 день, по контракту від 14.01.2016 р. №НК-141 в сумі 43750,00 рос. руб. на 39 днів;

- п.7 розділу ІІІ Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління НБУ від 10.08.2005 р. №281 та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 29.08.2005 р. №950/11230.

На підставі акту винесені податкові повідомлення-рішення № від 01.06.2017р. про застосування пені за порушення вимог валютного законодавства та за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 28752,44грн.; № від 01.06.2017р. про застосування пені за порушення вимог валютного законодавства та за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 124190,54грн,

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову виходячи з наступного.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Статтею 1 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Порушення резидентами строків, передбачених вказаною правовою нормою, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (стаття 4 Закону).

У разі порушення резидентами строків, установлених Національним банком України відповідно до статті 3 цього Закону, придбана валюта продається уповноваженими банками протягом 5 робочих днів на міжбанківському валютному ринку України. При цьому позитивна курсова різниця, що може виникнути за такою операцією, щоквартально направляється до Державного бюджету України, а негативна курсова різниця відноситься на результати господарської діяльності резидента. (ст.5 Закону).

При цьому, зазначеною статтею не встановлено жодного обов'язку для платників податків-резидентів, невиконання якого може призвести до настання відповідальності для таких платників податків.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не передбачено обов'язку суб'єкта ЗЕД нараховувати та сплачувати позитивну курсову різницю, яка не є ані податковим зобов'язанням, ані штрафною санкцією, ані пенею, в зв'язку з чим покладення на позивача обов'язку перерахувати позитивну курсову різницю, що виникла у випадку продажу іноземної валюти, поверненої нерезидентом до Державного бюджету України є безпідставним.

Аналогічна правова позиція визначена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.11.2017р. у справі №808/3833/15.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що податковим органом двічі перевірено розрахунки в іноземній валюті при здійсненні імпортних операцій з дотримання вимог валютного законодавства по контракту №НК-140 від 11.12.2015р. за період з 11.12.2015р. по 18.08.2016р. та двічі досліджено одне й те ж питання стосовно авансових платежів від 24.03.2016р. на суму 3039650 рос. руб. та від 16.06.2016р. на суму 3074350 рос. руб., а також нараховано пеню на пеню, оскільки пеня за один і той же самий термін в двох актах перевірок суттєво відрізняється 807,62грн. та 6272,35грн. відповідно.

Судовим розглядом суду апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «КСМ «СИОЛ» та нерезидентом «Нankook Tire CO. LTD» (Сеул, Корея) були укладені два контракти №НК -140 від 11.12.2015р. та № НК -141 від 14.01.2016р.

На виконання контракту №НК-140 від 11.12.2015р. позивач перерахував на користь контрагента 32708650 рос. руб. за подальшу поставку товару. Товар надійшов на загальну суму 29688985 рос. руб.

За даними бухгалтерського обліку по контракту від 11.12.2015р. № НК-140 станом на 24.06.2016р. рахується дебіторська заборгованість в сумі 3019665 рос. руб.

Запроваджений Національним банком 90 денний строк розрахунків закінчується 22.06.2016р., який розраховано від дати перерахування валюти - 24.03.2016р., та 14.10.2016р. - від дати перерахування валюти 16.06.2016р.

При цьому відповідно до платіжного доручення №3142 грошові кошти від контрагента зараховані на рахунок позивача 14.11.2016р. з порушенням законодавчо встановлених строків на 31 день.

Аналогічна ситуація відбулася за контрактом №НК-141 від 14.01.2016р. Позивач перерахував контрагенту за товар 37878985 рос. руб. за подальшу поставку товару. Товар надійшов на загальну суму 37744235 рос. руб.

За даними бухгалтерського обліку по контракту від 14.01.2015р. № НК-141 станом на 15.06.2016р. рахується дебіторська заборгованість в сумі 43750 рос. руб.

Запроваджений Національним банком 90 денний строк розрахунків закінчується 06.10.2016р., який розраховано від дати перерахування валюти - 08.06.2016р.

При цьому відповідно до платіжного доручення №3142 грошові кошти від контрагента зараховані на рахунок позивача 14.11.2016р. з порушенням законодавчо встановлених строків на 39 день.

Згідно з актом перевірки від 25.08.2016р. №90/21-22-14-02-14/14142821 предметом дослідження були операції позивача з нерезидентом «Нankook Tire CO. LTD» (Сеул, Корея) за контрактом від 11.12.2015р. №НК - 140 за період з 11.12.2015р. по 18.08.2016р. /т.2 а.с.9-13/

Предметом оскарження у даній справі є обставини встановлені актом перевірки 11.05.2017р., перевіркою досліджувалися питання щодо контрактів № НК -140 від 11.12.2015р. за період з 11.12.2015р. по 30.11.2016р.; № НК -141 від 14.01.2016р. за період з 14.01.2016р. по 30.11.2016р. /т.1 а.с.18/. Додатком №3 до акту викладений розрахунок пені на дебіторську заборгованість по імпортним контрактам №НК-140 від 11.12.2015р., №НК -141 від 14.01.2016р., які укладені з нерезидентом «Нankook Tire CO. LTD» (Сеул, Корея). /т.1 а.с.41/

Згідно додатку №3 за контрактом №НК-140 від 11.12.2015р. періодами порушення є 23.06.2016р. - 24.06.2016р. (сума пені 6272,35грн.), 15.10.2016р. - 14.11.2016р. (сума пені 115794,16грн.); за контрактом №НК-141 від 14.01.2016р. період порушення 07.10.2016р. - 14.11.2016р. (сума пені 2124,03грн.). /т.1 а.с.45/

Апелянт зазначає, що попереднім актом перевірки від 11.12.2015р. була нарахована пеня на суму 807,62грн. за порушення термінів надходження товару в розмірі 344445грн. за контрактом №НК-140 від 11.12.2015р. Проте, даним актом від 11.05.2017р. контролюючим органом нарахована пеня за контрактом №НК-140 за період порушення 23.06.2016р. -24.06.2016р. у розмірі 6272,35грн. на суму дебіторської заборгованості 2675220 рос. руб. (3019665 - 344455 = 2675220) та за контрактом №НК-141, що не стало предметом дослідження судом першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.1 Закону України Про порядок розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон) у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Пунктом 1 Постанови правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» від 03 червня 2015 року №354, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Таким чином, резидент, що здійснює імпортні операції зобов'язаний забезпечити надходження валютних коштів на відповідні рахунки у встановлені законом строки, а у випадку порушення таких строків до таких резидентів застосовуються заходи відповідальності у вигляді стягнення пені у встановленому розмірі.

Приписи ч. 1 ст. 4 Закону визначають, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Отже, відповідальність у вигляді нарахування пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) настає за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 4 Закону у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Однак, при зверненні до суду ТОВ «КСМ «СИОЛ» не надало жодних пояснень щодо суті виявленого перевіркою порушення. Відомості щодо звернення ТОВ «КСМ «СИОЛ»» до суду, Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення з нерезидента заборгованості у матеріалах справи відсутні. Висновок про подовження терміну розрахунків ТОВ «КСМ «СИОЛ» також не отримувався.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позивачем не надані суду докази наявності підстав для звільнення ТОВ «КСМ «СИОЛ» від нарахування пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті, тому податковий орган при визначені позивачу пені в сумі 124190,54грн. діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2014 року у справі №21-412а11.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.06.2017р. задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції в цій частині в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Компания смазочных материалов «Сиол» про скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.06.2017р., та стягнення судових витрат в сумі 2294,15грн.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.06.2017р.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компания смазочных материалов «Сиол» () з офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 431,28грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Романішин В.Л.