Справа № 482/928/17
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №482/928/17
Рішення

Іменем України

22 лютого 2018 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №1481/20500/17 від 24 травня 2017року,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2017року позивач звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №1481/20500/17 від 24 травня 2017року.

Позивач просить визнати протиправним накладення на нього відповідачем адміністративного стягнення та скасувати постанову №1481/20500/17 від 24 травня 2017року.

В своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що 06 червня 2017 року він отримав постанову відповідача згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він нібито перевищив строк транзитного перевезення транспортного засобу Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI, кузов номер WAUZZZ4M8GD066133, чим порушив ст. 95 Митного кодексу України, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень.

Позивач зазначив, що він проживає на території України, а саме в місті Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області. На території як на території України так і на території ОСОБА_2 він займається підприємницькою діяльністю.

На території ОСОБА_2, він є директором фірми ЕЙН Соф ОСОБА_3О.В. Вищевказана фірма є власником транспортного засобу Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI.

Вище вказаний автомобіль використовується для здійснення комерційної діяльності фірми, для перевезення малогабаритних вантажів (в тому числі документів), для перевезення співробітників фірми для супроводження документації, тощо.

Позивач вказує що оскаржувана постанова є незаконною оскільки згідно з пунктом 2 статті 2 Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» (далі Стамбульська конвенція), не впливаючи на положення Додатка Е (Додаток, щодо товарів, які ввозяться з частковим звільненням від ввізного мита та податків), режим тимчасового ввезення надається із загальними умовами звільнення від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С до Стамбульської конвенції для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим Додатком, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстровані на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

При цьому, пунктом «а» статті 7 Додатка С до Стамбульської конвенції зазначається, що незважаючи на положення статті 5 цього Додатка, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської конвенції термін «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Таким чином позивач посилається на те, що на спірні правовідносини не поширюється митний режим транзиту, а їх регулювання здійснюється за правилами тимчасового ввезення.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився але надав до суду заперечення на адміністративний позов в якому просив у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на наступне.

Так представник відповідача вказує, що транспортний засіб Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI був ввезений ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на митну територію України через Волинську митницю ДФС, пункт пропуску «Ягодин» 05.03.2017року о 05.год. 09хв. в митному режимі «транзит» та відповідно до ч.1 ст. 381 МК України станом на 29.04.2017року його не було вивезено.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України відповідно до ч. 1 ст. 95 МК України закінчився 15.03.2017року.

Положеннями ст.71 МК України безпосередньо передбачено, що декларант має право обирати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. З викладених норм очевидно, що заявлення (декларування) митного режиму під час переміщення товарів та транспортних засобів комерційного призначення здійснюється декларантом, а не посадовою особою митного органу.

У разі заявлення ОСОБА_1 при ввезенні транспортного засобу автомобіля марки Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI «режиму тимчасового ввезення», йому необхідно було пред'явити митному органу документи, які підтверджують факт виконання конкретної транспортної операції та часу, необхідного для її виконання, яких в матеріалах справи немає. Разом з тим, ч.1 ст.9 Стамбульської конвенції встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезенні. З огляду на викладене, очевидно, що для поміщення транспортного засобу марки Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI в режим тимчасового ввезення, громадянин позивач повинен був заявити вказаний режим (чого ним зроблено не було), а також надати посадовим особам митного органу документи, які підтверджують виконання відповідним транспортним засобом конкретних транспортних операцій та часу їх виконання на митній території України.

Проте жодного із вказаних документів митному органу взагалі не надавалося. Відповідних документів, які підтверджують факт виконання в період з 05.03.2017року по 09.05.2017року ОСОБА_1 конкретної транспортної операції до позовної заяви не долучено.

Положенням ч.1 ст.9 додатку С Стамбульської Конвенції встановлено часові межі тимчасового перебування транспортних засобів комерційного використання на митній території країни, які обмежуються часом, необхідним для закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

По вищевказаному факту посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1481/20500/17 від 29.04.2017 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. З ст. 470 МК України. Розгляд справи було призначено на 24 травня 2017 року о 11.00 год., за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця ДФС.

Протокол про порушення митних правил від 29.04.2017 року №1481/20500/17 було направлено позивачу (56600, вул. Романчука, 1, м. Нова Одеса) листом від 03.05.2017 року вих. №03-70-61/981/36. Даний лист разом з протоколом про порушення митних правил №1481/20500/17 направлено рекомендованим повідомленням №199.

Позивача належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про перенесення розгляду справи на Волинську митницю ДФС від позивача не надходило, а тому його неявка свідчить про і відмову від надання будь яких пояснень з приводу не вивезення транспортного р засобу з митної території України.

24.05.2017року було винесено постанову №1481/20500/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Адміністративне стягнений накладено в межах строку, передбаченого ч.1 ст. 467 МК України.

Крім того представник відповідача вказав, що 09.05.2017 року приблизно о 10 год. 40 хв, слідуючи з України до ОСОБА_2 по смузі руху «зелений коридор» в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав ОСОБА_4 в якості водія транспортного засобу марки «AUDI Q7», реєстраційний номер CB789FL, кузов номер WAUZZZ4M8GD066133.

При цьому для проходження митного контролю громадянином ОСОБА_1 подано наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FB87867339, виданий 16.10.2015 року та технічний паспорт серії DR/BAM №5304826.

09.05. 2017року ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких підтвердив факт не вивезення транспортного засобу зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у звязку з хворобою (зі слів позивача лікувався 14 днів). При цьому, зазначив, що підтверджуючих факт лікування документів не має, а тому надати не може.

По даному факту інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС складено протокол про ПМП від 09.05.2017 року №1583/20500/17. Розгляд справи призначено на 31.05.2017 року з 10 год. по 12 год.

Примірник протоколу про ПМП від 09.05.2017 року №1583/20500/17 гр. ОСОБА_1 Р О.С. отримав наручно 09.05.2017 року про що свідчить його підпис.

Посилаючись на вищевикладене представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №1481/20500/17 від 24 травня 2017року.

Суд, дослідивши матеріали справи перевіривши їх письмовими доказами , вважає, позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою №1481/20500/17 від 24.05.2017 року заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн.

Згідно з цією постановою встановлено, що 05.03.2017 року о 05 год. 09 хв. на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор» ввезено автомобіль марки Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI.

Відповідно до ст. 95 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-УІ «Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)».

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 15.03.2017 року.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення транспортного засобу марки Audi Q7 реєстраційний номер CB789FI, що перебуває під митним контролем більше ніж на десять діб.

Згідно з ст.193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач в позові стверджує, що переміщення транспортного засобу на митну територію України було здійснено за спрощеною процедурою на підставі Стамбульської Конвенції «Про тимчасове ввезення» у митному режимі «тимчасового ввезення до 1 року», дій, які б підтверджували перебування автомобіля позивача на території України у режимі «транзит» ним не вчинялися.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення врегульовано положеннями МК України та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 року).

Відповідно до положень п.59 ст.4 МК України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Частиною 1 ст.103 МК України визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями ст.105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються, зокрема, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст.189 цього Кодексу та в додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, на умовах, визначених цим додатком.

Відповідно до п.«b» ст.1 цього додатка (додаток С) комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Транспортні засоби комерційного призначення за визначенням, наведеним у п. 59 ст. 4 МК України, це автотранспортні засоби, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Згідно з п.«а» ст.5 додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення для того, щоб можна було скористатися правом на пільги, що надаються цим додатком, транспортні засоби комерційного використання слід: зареєструвати на території, яка не є територією тимчасового ввезення; зареєструвати на імя особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення; ввозити та використовувати особам, які здійснюють діяльність з території, яка не є територією тимчасового ввезення.

При цьому п.«а» ст.8 цього додатка (додаток С) та ч.3 ст.189 МК України визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень. Статтею 9 цього додатка встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається одразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

Відповідно до ч.2 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів з урахуванням того, що ці транспортні засоби має бути реекспортовано відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

Статтею 366 МК України установлено, що транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»). Позивач переміщував транспортний засіб по «зеленому коридору».

Строки транзитних перевезень визначено ст. 95 МК України. Згідно з ч. 1 цієї статті залежно від виду транспорту строки транзитних перевезень становлять, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 470 МК України встановлено адміністративну відповідальність за недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видачу їх без дозволу органу доходів і зборів або втрату, а саме: перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а також втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.470 МК України).

Судом установлено, що власником транспортного засобу є ЕЙН Соф ОСОБА_3О.В., а позивач є директором зазначеної фірми, що підтверджується наданими позивачем та дослідженими судом документами.

Крім того позивачем надано до суду копію відрядження, згідно якого він був відряджений з вищевказаним автомобілем для перевезення малогабаритних вантажів з 01.03.2017року по 15.09.2017року.

Позивач вказує, що вищевказані документи були предявлені на митниці при вїзді в Україну.

Положеннями ст.71 МК України безпосередньо передбачено, що декларант має право обирати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. З викладених норм очевидно, що заявлення (декларування) митного режиму під час переміщення товарів та транспортних засобів комерційного призначення здійснюється декларантом, а не посадовою особою митного органу.

Проте як видно із сукупності досліджених судом доказів, в митному режимі «транзит» ТЗ був оформлений саме у звязку з тим, що 01.03.2017 року позивачем не було надано митному органу документів, які б підтвердили факт використання ним ТЗ для комерційного призначення, тобто документів, що посвідчують підстави застосування митного режиму «тимчасове ввезення» і обрано режим ввезення «транзит».

Вказане зокрема підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими 09.05.2017року на пункті пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС, згідно яких позивач при виїзді з України знову обрав зелений коридор в режимі транзит та вказав, що перевищив термін перебування транспортного засобу у режимі транзит в Україні через хворобу, без підтвердження цих обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №1481/20500/17 від 24 травня 2017року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: