Справа № 825/1321/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Чернігів Справа № 825/1321/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Федорок К.М.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.03.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 і просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та постанови про розшук майна боржника, а саме щодо незаконного їх винесення та не направлення позивачу;

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2018 ВП № 55772414, що винесена відповідачем;

визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника від 09.02.2018 ВП № 55772414, що винесена відповідачем;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна від 09.02.2018 ВП № 55772414, що винесена відповідачем.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у виконавчому написі нотаріуса та у інших документах (в тому числі по виконавчому провадженню) скрізь невірно записано її прізвище ОСОБА_4, замість ОСОБА_4. Крім того, у відповідача є в наявності документи із зазначенням правильного прізвища. Подані документи нотаріусу та виконавчий напис вчинено по неправильному прізвищу. Виправлення в нотаріальному виконавчому напису не допускаються тому цей напис можливо визнати недійсним, або таким, що не підлягає виконанню. До того ж, відповідачем не перевірено повноваження представника стягувача, так як в його довіреності № 9696 немає підпису у передбаченій для цього графі - «підпис особи, яка приймає повноваження». Сплату авансового внеску здійснено юридичною особою, яка не є стягувачем, і, приватний виконавець не мав права виносити постанову про відкриття виконавчого провадження. Заява про відкриття виконавчого провадження подана після сплати позивачем 20000 гривень, яке відбулось 19 січня 2018 року, та про що є відповідний доказ. А отже, відповідно, сума до стягнення має бути зменшена, але цього стягувачем не зроблено. Крім того, дії приватного виконавця є передчасними, оскільки дії, направлені на примусове вилучення ним майна, були здійснені до дати офіційного виклику та до фактичного отримання постанови про відкриття виконавчого провадженні. В постанові про припинення розшуку майна боржника від 13 лютого 2018 року вказано, що місцезнаходження автомобіля встановлено 12 лютого 2012 року, що не відповідає дійсності. Крім цього, постанова про відкриття виконавчого провадження не направлена на її адресу, чим порушено Закон України «Про виконавче провадження». В зв'язку з недотриманням норм Закону приватний виконавець не може розпочинати виконавчі дії по стягненню, оскільки за відсутністю повідомлення про вручення поштового відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження не може пересвідчитись в отриманні боржником цієї постанови. Позивач вважає, що дії відповідача є такими, що суперечать нормам чинного законодавства України та спрямовані на грубе порушення її законних прав та інтересів.

Ухвалою суду від 20.03.2018 в справі відкрито провадження та призначено слухання справи за правилами загального позовного провадження.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачем було надано суду відзив, в якому ним зазначено, що до заяви ПАТ «Кредобанк» додано завірену копію довіреності №9696 від 13.11.2017, якою підтверджено право ТОВ «Юридична фірма «ДЕЛЬТА М» та ОСОБА_5 представляти інтереси ПАТ «Кредобанк», платіжне доручення №1228 від 07.02.2018 про сплату авансового внеску та оригінал виконавчого напису №47 від 04.01.2018 вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусовою виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону віднесено до компетенції і до органів державної виконавчої служби і приватних виконавців, належить стягувачу. Частиною 2 статті 24 Закону встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Стаття 16 Закону визначає можливість сторонами реалізувати свої права і обовязки через представників. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю. Довіреність №9696 від 13.11.2017, що підтверджує повноваження ТОВ «Юридична фірма «ДЕЛЬТА М» та ОСОБА_5 відповідає вимогам статей 244-247 Цивільного кодексу України.

Що стосується твердження позивача про не направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження, то відповідач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55772414 від 09.02.2018 у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону була 10.02.2018 направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №904 та отримана ним 14.02.2018, що підтверджується відповідним повідомленням. При цьому позивач у позовній заяві зазначає про отримання письмового повідомлення про виконавче провадження лише 17.02.2018. що не відповідає дійсності.

В постановах про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та розшук майна боржника №55772414 від 09.02.2018 прізвище боржника зазначено «Гнип» у відповідності до виконавчого документа, а отже помилки з боку відповідача, на яку посилається позивач, допущено не було.

Виконавчий документ містить достатньо реквізитів, що дозволяють однозначно ідентифікувати боржника, зокрема ідентифікаційний номер 292070242 (також зазначений у позовній заяві боржника), № паспорту НМ 183164. До того ж виконавчий напис вчинено на договорі застави, який містить всі ідентифікуючі боржника ознаки, а допущена нотаріусом помилка в прізвищі боржника була виправлена, що підтверджено відповідною довідкою.

Крім того, позивач під час проведення виконавчих дій відповідачем не заперечував той факт, що являється боржником за виконавчим написом №47, більш того виконав його, сплативши заборгованість за виконавчим документом в межах ВП №55772414, що підтверджено квитанціями від 19.02.2018.

Таким чином, відповідач наголошує, що на момент винесення спірних постанов, які є предметом даного позову, виконавчий документ був чинним та підлягав виконанню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що виконавчим написом нотаріуса Львівського міського нотаріального округу від 04.01.2018 №47 запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір коричневий, тип загальний легковий седан В, обєм двигуна 1591 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 (а.с.104).

09.02.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП №55772414 за виконавчим написом №47, виданим 04.01.2018 про звернення стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір коричневий, тип загальний легковий седан В, обєм двигуна 1591 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 (а.с.87).

Дана постанова була надіслана рекомендованим листом з повідомленням та отримана позивачем 14.02.2018 (а.с.88 зворот).

09.02.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на транспортний засіб марки HYUNDAI модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір коричневий, тип загальний легковий седан В, обєм двигуна 1591 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 (а.с.89).

09.02.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 винесено постанову про розшук майна боржника, якою встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване право власності на транспортний засіб марки HYUNDAI модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір коричневий, тип загальний легковий седан В, обєм двигуна 1591 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, місце знаходження якого не відомо. Для забезпечення реального виконання судового рішення, зазначений транспортний засіб боржника необхідно оголосити у розшук (а.с.90).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 287 частини 3 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно статті 3 частини 1 пункту 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення, на підставі таких виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, право вибору предявлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до частини2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів - у випадках, передбачених законом; 4) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ пред'явлено до виконання Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Щодо помилки в прізвищі позивача в виконавчих документах суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладається обовязок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено одним із заходів примусового виконання рішень - звернення стягнення на майно боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постанова про арешт майна виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчим документом визначено спосіб та порядок задоволення вимог стягувана: шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір - коричневий, тип - загальний легковий седан - В, об'єм двигуна - 1591 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1 та за рахунок коштів отриманих від його реалізаиії.

В постановах про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та розшук майна боржника від 09.02.2018 прізвище боржника зазначено «Гнип» у відповідності до виконавчого документа, а отже помилки з боку відповідача, на яку посилається позивач, допущено не було, тому у суда відсутні підстави для визнання протиправними та скасування даних постанов.

Крім того, виконавчий документ містить достатньо реквізитів, що дозволяють однозначно ідентифікувати боржника, зокрема ідентифікаційний номер 292070242, № паспорту НМ 183164. Виконавчий напис вчинено на договорі застави, який містить всі ідентифікуючі боржника ознаки.

Щодо посилання позивача про не направлення постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника від 09.02.2018, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника від 09.02.2018, направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме квитанцією та рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.88 зворот), що не заперечується представником позивача в судовому засіданні.

А тому, суд вважає твердження позивача щодо порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» безпідставними та необгрунтованими.

Щодо посилання позивача на не перевірку відповідачем повноважень представника, відсутність підпису в довіреності №9696 та суд сутність в матеріалах справи договору юридичних послуг від 04.09.2014 укладеного між стягувачем та представником стягувача суд зазначає наступне.

ПАТ «Кредобанк» до заяви про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання напису №47, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7 про звернення стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - KMHDH41CBEU049964, колір - коричневий, тип - загальний легковий седан - В, об'єм двигуна - 1591 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, додано належним чином завірену копію довіреності №9696 від 13.11.2017 (а.с.85), якою підтверджено право ТОВ «Юридична фірма «ДЕЛЬТА М» та ОСОБА_5 представляти інтереси ПАТ «Кредобанк», платіжне доручення №1228 від 07.02.2018 про сплату авансового внеску та оригінал виконавчого напису №47 від 04.01.2018 вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6

Стаття 16 Закону України «Про виконавче провадження» визначає можливість сторонами реалізувати свої права і обовязки через представників. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю. Довіреність №9696 від 13.11.2017, що підтверджує повноваження ТОВ «Юридична фірма «ДЕЛЬТА М» та ОСОБА_5 відповідає вимогам статей 244-247 Цивільного кодексу України.

Крім того частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави повернення виконавчого документа приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; 9) виконавчий документ т не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Судом не встановлено жодних обставин, передбачених даною статтею для такого повернення.

Враховуючи все вищенаведене, а саме те, що під час судового розгляду судом не встановлено протиправності дій відповідача, порушення ним норм Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника від 09.02.2018, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування даних постанов.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно статті 2 частини 2 пункту 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем надано суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур