Справа № 821/389/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/389/18
11 год. 55 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Козлової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.12.2017р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 140232,62 грн., в тому числі за основним платежем 112186,10 грн. та за штрафними санкціями 28046,52 грн. та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 11698,98 грн., в тому числі за основним платежем 9359,18 грн. та за штрафними санкціями 2339,80 грн.

Ухвалою від 28.02.2018р. відкрите спрощене провадження у справі, перше судове засідання призначене на 23.03.2018р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у відзиві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2007 р. між ОСОБА_3 та АТ "Укрсиббанк" укладений договір про надання споживчого кредиту № 00 на суму 44055,0 дол. США. Банком прийнято рішення про анулювання позивачу боргу у сумі 38089,59 дол. США, у тому числі 24619,39 дол. США основного боргу. Позивач не погоджується із висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки щодо отримання позивачем "додаткового блага" у розмірі основного боргу 24619,39 дол. США (еквівалентний 623945,10 грн.). Посилаючись на п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України позивач стверджує про помилкове неврахування податковим органом при розрахунку суми отриманого податкового блага курсової різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеної за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що перевіркою з питань отримання доходу "додаткового блага" у вигляді прощеного боргу за кредитним договором встановлено, що позивачем не відображено в податковій декларації за 2016 рік отримання ним "додаткового блага" у сумі 623945,10 грн. від АТ "Укрсиббанк" що призвело до заниження платником податку загального річного оподатковуваного доходу та донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 112186,10 грн. та військового збору у сумі 9359,18 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

30 липня 2008 року між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору сума кредиту складала - 44055 дол. США. Відповідно до п. 1.2.1 Договору термін повернення кредиту - 30.07.2015р.

Позивачем на виконання договірних зобов'язань станом на 13.03.2014 р. сплачено АТ «УкрСиббанк» суму коштів у розмірі - 43764,08 дол.США., у т.ч. за основним боргом - 17455, 69 дол. США та по нарахованим процентам - 26308,39 дол. США.

АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання ОСОБА_3 кредитної заборгованості у сумі 38089,59 дол.США, у т.ч. за основним боргом - 24619,39 дол. США, по нарахованим процентам - 13470,20 дол.США та по штрафним санкціям - 1711,10 грн., про що позивач був повідомлений листом АТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу від 25.04.2016 р. № 31-4-3-02/3200.

У період з 30.11.2017 року по 04.12.2017 року Головним Управлінням Державної фіскальної служби в Херсонській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_3 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки складений акт від 08.12.2017 р. № 281/21-22-13-06/НОМЕР_1 (далі - Акт № 281), яким встановлені порушення позивачем:

- п.п. 164.2.17 «д» пункту 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, зокрема, платником податку у 2016 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 623945,10 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 112186,1 грн.;

- п.п. 1.2 - п.п.1.4 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового Кодексу України , що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2016 рік у сумі 9359,18 грн.

На підставі Акту №281 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 29.12.2017 р. №000461305 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 140232,62 грн., у т.ч. за основним платежем - 112186,10 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 28046,52 грн., № про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 11698, 98 грн., у т.ч. за основним платежем 9359,18 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2339,80 грн.

Не погодившись із прийнятими ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірних ППР, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами пункту 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.54. дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума прощена (анульована) кредитором, у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділ 1 р.XX ПК України, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX ПК України, слід розглядати окремо.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що під час обрахунку суми отриманого позивачем додаткового блага п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення ПК України не застосовувались, оскільки валюта зобов'язання за кредитним договором позивача із АТ «УкрСиббанк» не була переведена із дол. США у гривню.

Суд не погоджується з позицією податкового органу, оскільки з вищенаведеної норми вбачається, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача не повинна включатися сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням.

Оскільки позивачу було анульовано (прощено) основну заборгованість по кредиту, при визначенні об'єкту оподаткування слід виходити з прощеної суми 17455,69 доларів США визначеної за офіційним курсом НБУ станом на дату зміни валюти, визначену банком, що складає 623945,10 грн. за мінусом суми такого боргу, визначеної за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року.

Крім цього суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов'язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Отримання кредиту передбачає обов'язок позичальника повернути у встановлені кредитним договором строки основну суму боргу (суму, яка була отримана від банку), а також сплатити проценти за користування кредитом. Крім цього, умовами кредитного договору часто передбачається необхідність здійснення позичальником інших платежів, пов'язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, як на користь банку (комісії за відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, пов'язано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо), так і на користь третіх осіб (страхові платежі, платежі за послуги нотаріусів, інших осіб, біржові збори тощо).

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що "додаткове благо" включає тільки основну суму боргу, а проценти та інші платежі відносяться до вигоди виключно кредитодавця - АТ "Укрсиббанк".

Відповідачем при визначенні ОСОБА_3 розміру "додаткового блага" не враховано, що Договором від 30.07.2008 р. термін "прострочена сума основного боргу" визначено як сума кредиту, що надана Позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до Банку у терміни її погашення згідно умов Договору.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідач "додаткове благо" позивача визначив виходячи не з основного боргу кредиту (44055 дол. США), а з урахуванням доходу АТ "Укрсиббанк" у вигляді різних видів процентів інших платежів та штрафних санкцій нарахованих за Договором від 30.07.2008 р., який не можна вважати доходом позивача в разі анулювання заборгованості по кредиту разом з процентами.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав у АТ "Укрсиббанк" кредит у сумі 44055 дол. США.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості, виданої АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 ОСОБА_3 станом на 13.03.2014 р. сплачено за основним боргом - 17455, 69 дол. США та по нарахованим процентам - 26308,39 дол. США, тобто загальну суму коштів у розмірі - 43764,08 дол. США., що складає 99,3% від отриманого кредиту у сумі 44055 дол. США.

Тобто позивач фактично сплатив банку майже усю суму отриманого кредиту, відтак анульований, прощений борг у сумі 24619,39 дол. США (еквівалентна 623945,10 грн.) є фактично вигодою банку та не може вважатись додатковим благом ОСОБА_3

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена в постанові Верховного суду від 13.03.2018 р. по справі № 826/6380/15 та ухвалах ВАСУ від 12 липня 2016 року (справа №К/800/15996/15) та від 25 вересня 2014 року (справа №К/800/40206/14).

За таких обставин суд дійшов висновку про неправильне застосування відповідачем норм податкового законодавства, що призвело до необгрунтованих висновків, а тому скасовує податкові повідомлення-рішення від 29.12.2017 р. № , №.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.12.2017р. №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судовий збір у сумі 1519,32 грн. на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27 березня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 8.3.2