Справа № 825/866/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Чернігів Справа № 825/866/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Семенівського районного суду Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національне агентство з питань запобігання корупції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3С.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Семенівського районного суду Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національне агентство з питань запобігання корупції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4М.), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2І.), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5В.), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про переміщення помічників судді" від 14.12.2017 №12-к.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після поновлення на посаді помічника судді Гнипа О.І., цим суддею та керівником апарату суду ОСОБА_4 постійно здійснюється перешкоджання виконанню рішення суду про поновлення на роботі. Зокрема, суддя Гнип О.І. взагалі відмовляється розмовляти з позивачкою, умисно не дає жодних доручень, щоб штучно звинувачувати позивачку у невиконанні обовязків його помічника, позивачці не дають доступу до системи документообігу суду Д-3, демонструючи прихильність до ОСОБА_5 та, заявляючи при цьому, що все одно на посаді помічника судді Гнипа О.І. буде працювати вона, а позивачку буде звільнено, позивачці відмовляється у наданні відпустки. Крім того, їй не встановлена, на відміну від інших працівників патронатної служби, надбавка за інтенсивність праці та безпідставно, без будь-якого обґрунтування, позбавлена премії.

Також позивачка зазначила, що 14.12.2017 суддя Гнип О.І. надав керівнику апарату суду ОСОБА_4 подання про переміщення помічників судді, на підставі якого керівником апарату було видано спірний наказ, яким наказано перемістити позивачку з 15.02.2018 з посади основного помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. на посаду додаткового помічника цього ж судді. Цього ж дня, позивачку було ознайомлено з вказаним наказом. Позивачка зазначає, що у поданні судді Гнипа О.І., яке стало підставою для винесення оскаржуваного наказу, були зазначені ті ж самі надумані підстави, з яких її раніше було незаконно звільнено та які було спростовано рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 про поновлення на роботі, яке набрало законної сили. Відповідно, 14.12.2017 позивачку було попереджено про зміну істотних умов праці з 15.02.2018, хоча своєї згоди вона не давала. Внаслідок викладеного, остання вважає такі дії відповідача - Семенівського районного суду Чернігівської області незаконними, а наказ таким, що підлягає скасуванню.

Представника позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надавши відзив на позовну заяву, акцентувавши увагу на безпідставності позовних вимог та їх необґрунтованості, внаслідок чого просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, підтримавши заперечення наведені у відзиві відповідача.

Третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх поясненнях зазначає, що залучене позивачем у якості третьої особи помилково, оскільки позивачка не наводить жодних доказів та інформації про те, що її звільнення має наслідком застосування до неї керівником або роботодавцем негативних заходів впливу у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою (а.с.187-188). Враховуючи дане пояснення, в судовому засіданні Національне агентство з питань запобігання корупції визначено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Інші учасники в судове засідання не з'явились. Надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2017 №7-К позивачку було звільнено з посади помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області на підставі подання судді від 09.06.2017 вх. № 1946/17, ч.ч.2, 3 ст.157 Закону України "Про статус суддів", п.п.6, 7, 19, 22 "Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції", у звязку з відсутністю диплома про вищу юридичну освіту та втратою довіри судді.

Підставою для видання згаданого вище наказу було подання судді Гнипа О.І., у зв'язку з виявленням відсутності підтвердження наявності вищої юридичної освіти у помічника судді Бочкарьової Н.С. та необґрунтоване зневажливе ставлення помічника ОСОБА_3 до роботи судді.

ОСОБА_3 оскаржила вказаний наказ про її звільнення у судовому порядку. ОСОБА_6 Корюківського районного суду Чернігівської області від 26.10.2017 у цивільній справі №744/697/17 у задоволенні її позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку було відмовлено. Проте, рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_3, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 26.10.2017 скасував, визнавши незаконним наказ керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2017 № 7-к про звільнення ОСОБА_3, і відповідно, поновив ОСОБА_3 на посаді помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. з 22.06.2017.

Семенівський районний суд Чернігівської області не погодився із наведеним рішенням суду апеляційної інстанції та подав касаційну скаргу. Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 у цивільній справі №744/697/17 щодо рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді помічника судді було відкрите касаційне провадження, а також зупинене виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції частково до закінчення касаційного провадження (з урахуванням приписів п.2 та п.4 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, які унеможливлюють зупинення виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більш ніж за один місяць).

04.12.2017 ОСОБА_3 звернулася до керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області з вимогою про поновлення її на роботі, надавши вступну та резолютивну частину зазначеного рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 та цієї ж дати, наказом керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області, позивачка на роботі була поновлена.

Оскільки, характер трудових відносин з ОСОБА_3 та суддею Гнипом С.І. продовжився, 14.12.2017 ОСОБА_2 надав керівнику апарату суду ОСОБА_4 подання про переміщення помічників судді (а.с.20-23), на підставі якого керівником апарату було видано наказ від 14.12.2017 № 12-к "Про переміщення помічників судді Бочкарьової Н.С. та Казановської Ю.С." (а.с.17-18), яким на підставі ч.2, ч.3 ст.32 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п.19, 20, 21, 22 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого ОСОБА_6 суддів України від 25.03.2011 №14 (із змінами і доповненнями), Рішення ОСОБА_6 суддів України від 15.09.2016 №56, у звязку з надходженням вказаного подання судді наказано перемістити ОСОБА_3С з 15.02.2018 з посади основного помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. на посаду додаткового помічника цього ж судді; трудовий договір, укладений із ОСОБА_3С на час виконання суддею Гнипом О.І. своїх повноважень, з 15.02.2018 вважати укладеним на строк до 01.03.2018 як з додатковим помічником судді Гнипа О.І.; продовжити строк дії укладеного з ОСОБА_5 трудового договору як з додатковим помічником судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. з 04.02.2018 до 15.02.2018; перемістити ОСОБА_5 з 15.02.2018 з посади додаткового помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. на посаду основного помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І.; трудовий договір, укладений з помічником судді Казановською Ю.В. на час виконання суддею Гнипом О.І. своїх повноважень, з 15.02.2018 вважати укладеним як з основним помічником судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І; персонально попередити помічників судді Бочкарьову Н.С. та Казановську Ю.В. про характер їх подальших трудових відносин у відповідності до даного наказу.

Цього ж дня, позивачку ознайомлено з вказаним наказом та попереджено про зміну істотних умов праці з 15.12.2018 (а.с.19).

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.92 Закону України від 10.12.2015 №889 "Про державну службу" (далі - Закон №889) до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної ОСОБА_6 України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Премєр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Таким чином, з набранням чинності Закону України №899 посада помічника судді віднесена до посад працівників патронатної служби. В свою чергу, особливості патронатної служби в судах, органах та установах систем правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Статтею 157 Закону України від 02.06.2016 №1402 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 02.06.2016 №1402) визначено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим ОСОБА_6 суддів України. Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Аналогічна за змістом норма наведена також у Положенні про помічника судді загальної юрисдикції, яке затверджене рішенням ОСОБА_6 суддів України, від 25.03.2011 № 14 (далі - Положення), де зазначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Тобто, призначення на посаду помічника судді, який з 2016 року є працівником нової патронатної служби відбувається виключно за поданням судді.

Копії документів 2016 року відносно ознайомлення про зміни в організації праці працівника суду ОСОБА_3 та її подальшу згоду на умови проходження патронатної служби містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до ч.7 ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" структура і штатна чисельність апаратів місцевих судів за погодженням із головою суду затверджуються відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України, апаратів апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів - Державною судовою адміністрацією України за погодженням з головою суду в межах видатків на утримання відповідного суду.

Відповідно до ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Тобто, посади помічників суддів можуть бути укомплектовані в межах видатків на утримання суду.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, переміщення помічників за цим наказом від 14.12.2017 № 12-к характеризується відносно позивача ОСОБА_3 тим, що вона переміщена в межах визначених штатним розкладом однакових штатних посад в рамках роботи працівників патронатної служби з одним суддею, для зайняття яких законом встановлено абсолютно тотожні критерії щодо спеціальності та кваліфікації - помічник судді.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.32 Кодексу законів про працю України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст.33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Позивачка стверджує, що жодної згоди на своє переведення вона не надавала.

Проте, суд зазначає, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я (ч.2 ст.32).

Частиною 3 ст.32 Кодексу законів про працю визначено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

А тому, суд дійшов висновку про помилковість міркувань позивача, оскільки 14.02.2017 її було попереджено лише про характер її подальших трудових відносин. Істотного юридичного значення Форма попередження, яку намагається видати позивач за свідчення нібито її переведення на якусь іншу посаду, що насправді не мало місця, не має і воно само по собі не свідчить про те, що відбулося переведення помічників судді за вказаним наказом від 14.02.2017 №12-к, а не їх переміщення.

Разом з тим, сам наказ про переміщення помічників судді видано на підставі подання судді тільки для письмового закріплення переміщення помічників одного й того ж самого судді, оскільки закон (ч.2 ст.32 Кодексу законів про працю України) оформлення цього наказом не вимагає взагалі.

Крім того, як зазначає представник відповідача та третя особа (ОСОБА_2І.), таке переміщення має під собою фактичне підґрунтя, яке обумовлене відсутністю підтвердження наявності вищої юридичної освіти у помічника судді Бочкарьової Н.С. та втрата довір'я до неї.

Головною кваліфікаційною вимогою, що ставиться до помічника судді, є безумовна наявність визнаної в Україні вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, спеціаліста або магістра, на що наголошується у приписах ч.2 ст.157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.6 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого ОСОБА_6 суддів України від 25.03.2011 №14 (із змінами і доповненнями).

Наразі вказане питання розглядається у цивільній справі №744/697/17, де ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24.01.2018 відкрито касаційне провадження на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді помічника судді, яким досліджується факт відсутності або підтвердження наявності вищої юридичної освіти у позивачки, а також зупинено виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції частково до закінчення касаційного провадження.

Щодо питання втрати довіри до помічника судді суд зазначає.

Пунктами 20, 21, 22 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого ОСОБА_6 суддів України від 25.03.2011 №14 (із змінами і доповненнями), визначено, що основною формою взаємодії судді та його помічника є надання суддею помічникові судді доручень.

Тобто, заслуговує на увагу теза щодо необґрунтованого зневажливого ставлення помічника ОСОБА_3 до роботи судді, попри те, що дане твердження стосовно ставлення помічника до роботи є оціночними судженням, проте на думку суду може мати місце, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, характер трудових відносин позивачки після її поновлення не змінився та через втрату довіри, доручення по роботі ОСОБА_3 ОСОБА_2 надавати не може. Крім цього, робота помічника судді так чи інакше повязана з наданням такому помічникові судових справ (кримінальних проваджень, цивільних справ, адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення), які ОСОБА_2 довірити ОСОБА_3 в силу описаного вище не може, а за цілісність справ, що перебувають в його провадженні саме він несе повну відповідальність.

Враховуючи наведене, обґрунтованим є також відсутність допуску ОСОБА_3 як помічника судді Гнипа О. І. для роботи з системою "Д-3".

ОСОБА_3 є автором скарг до органів, наділених владними повноваженнями (в т.ч. до Національного агентства з питань запобігання корупції про звернення до якого зазначається ОСОБА_3 у позові, та яке є третьою особою у даній справі), тощо.

Як зазначає ОСОБА_2, контролювати кожен крок ОСОБА_3 не в змозі, позаяк із-за того, що в суді на цей час працює лише двоє суддів, у нього чимала кількість судових засідань. Водночас помічник судді не може бути підзвітним по роботі нікому, окрім судді. Більш того, незважаючи на 100% завантаження судовими справами на рівні з іншими суддями, в силу приписів ч.3 ст.24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ОСОБА_2 ще й тривалий час виконує роботу голови суду, що потребує значних зусиль.

Тобто, в силу наведених вище обставин на думку представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2, позивачка не може виконувати трудову функцію працівника патронатної служби як помічник судді, і відповідно виконувати обовязки основного помічника судді Гнипа О.І. належним чином ОСОБА_3 не може.

Зважаючи на те, що наслідком висловлення недовіри є припинення публічної служби на відповідній посаді, рішення з цього питання повинно бути ухвалене на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спосіб ухвалення рішень, які вирішуються виключно у порядку ст.157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Положення про помічника судді, оскільки, як вже було зазначено суддя самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Отже, порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність. Однак, на противагу обґрунтувань позову, судом не встановлено порушень вимог законодавства при винесенні оскаржуваного наказу від 14.02.2017 №12-к.

При цьому, доводи ОСОБА_3 про нібито не надання їй оплачуваних відпусток за 2017 рік є необґрунтованими та на увагу не заслуговують, оскільки вона отримала всі необхідні компенсації за дні невикористаних відпусток перед звільненням у червні 2017 року й не працювала по грудень 2017 року, за що їй було присуджено середній заробіток в розмірі 54 367,74 грн.

Щодо не встановлення надбавки за інтенсивність праці та позбавлення премії позивача.

Відповідно до Положення, помічник судді має право на оплату праці залежно від посади, яку він займає, якості, досвіду та стажу роботи.

Пунктом 16 Положення зазначено, що оплата праці помічника судді регулюється та встановлюється відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 "Питання оплати праці працівників державних органів" затверджено умови оплати праці працівників патронатних служб в державних органах, зокрема установлюється надбавка за інтенсивність праці (у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни надбавка скасовується або її розмір зменшується) та здійснюється преміювання працівників патронатної служби відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах фонду преміювання відповідного державного органу.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників патронатних служб визначаються у положенні про преміювання, що діє у відповідному державному органі.

Згідно п.3. Положення про преміювання державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", працівників патронатної служби, службовців, робітників зайнятих обслуговуванням у Семенівському районному суді Чернігівської області - у межах наявного фонду оплати праці, працівникам апаратів судів можуть встановлюватись місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу. Вид преміювання визначає керівник апарату суду залежно від особливостей виконання функцій і завдань державного органу. Відтак, преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. Крім того, право встановлення надбавок та премій не є абсолютним та належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.

Аналізуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку що, наказ Семенівського районного суду Чернігівської області "Про переміщення помічників судді" від 14.12.2017 №12-к скасуванню не підлягає. Відповідно, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (вул.Широкий План,28, м.Семенівка, Чернігівська область, 15400) до Семенівського районного суду Чернігівської області (вул.Центральна,6, м.Семенівка, Чернігівська область, 15400), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національне агентство з питань запобігання корупції (бульвар Дружби Народів,28, м.Київ, 02000), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області (вул.Гонча,37, м.Чернігів, 14000), ОСОБА_4 (вул.Центральна,6, м.Семенівка, Чернігівська область, 15400), ОСОБА_2 (вул.Центральна,6, м.Семенівка, Чернігівська область, 15400), ОСОБА_5 (вул.Центральна,6, м.Семенівка, Чернігівська область, 15400) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 27 березня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк