Справа № 805/1457/18-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 р. Справа№805/1457/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю представників сторін:

від відповідача ОСОБА_1 довір. від 12.03.2018 року № 116

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з

обмеженою відповідальністю «СРЗ»

до відповідача ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (, юридична адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень:

- від 24.11.2017 року № НОМЕР_1 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 1850 грн. 58 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб;

- від 24.11.2017 року № НОМЕР_2 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 29689 грн. 28 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, приймаючи рішення, які оскаржуються, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Зазначає, що Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію Рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Наполягає на тому, що ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» передбачене звільнення субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Вказує на те, що, оскільки ТОВ «СРЗ» знаходиться на території, де здійснюється антитерористична операція, воно звільнене від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на час проведення АТО в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що рішення, які оскаржуються, прийняті в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Наполягає на тому, що на позивача у справі покладений обовязок своєчасно та в повному обсязі сплачувати суми податків, зборів та обов'язкових платежів, рішення, які оскаржуються, прийняті по факту встановленого порушення, тому, як вважає відповідач, підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд зясував наступні обставини справи.

ТОВ «СРЗ» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Адмірала Луніна, буд. 2 (а.с. 30-33).

02.11.2017 року ОСОБА_2 управлінням ДФС у Донецькій області здійснена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобовязання з орендної плати з юридичних осіб ТОВ «СРЗ» на підставі якої складений акт № 197/05-99-48-02.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ТОВ «СРЗ» терміну сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб, визначеного п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (а.с. 13-15).

На підставі висновків перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення - рішення:

- від 24.11.2017 року № НОМЕР_1 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 1850 грн. 58 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 9-10);

- від 24.11.2017 року № НОМЕР_2 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 29689 грн. 28 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 11-12).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати податкові повідомлення рішення, оскільки вважає їх такими, що прийняті з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обовязок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає помилковим висновок відповідача про порушення норм чинного податкового законодавства щодо порушення строку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати за земельні ділянки, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитеррористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Абзацем 2 статті 1 зазначенного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02.12.2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Маріуполь Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Як зазначалось раніше, позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполь Донецької області.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз. 1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи, Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполя Донецької області у населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, нормою прямої дії Закону субєкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, суд вважає, що, приймаючи рішення, які оскаржуються, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо прийняття рішень, які оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність рішень органу владних повноважень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» до ОСОБА_2 управління державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити повністю.

Податкове повідомлення рішення ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 24.11.2017 року № НОМЕР_1 про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (, юридична адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2) сплатити штраф у розмірі 1850 грн. 58 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення рішення ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 24.11.2017 року № НОМЕР_2 про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (, юридична адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2)сплатити штраф у розмірі 29689 грн. 28 коп. за затримку сплати грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (, юридична адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2) судові витрати в розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Давиденко Т.В.