Справа № 697/2673/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/2673/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьмишиної О.М., Твердохліб В.А.;

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2017 року (прийнята у порядку скороченого провадження, м. Канів, дата складання повного тексту рішення) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Канівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, посилаючись на те, що він являється особою потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії. З 31.12.2010 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, як особі, яка постійно проживала чи постійно працювала у зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, що підтверджується пенсійним посвідченням серія ААЄ № 040521.

Після призначення пенсії він у 2017 році звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік понад 18 з урахуванням середньомісячного заробітку, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.06.2017, але відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії, про що надано лист Канівського об'єднаного управління ПФУ України в Черкаській області від 23.11.2017 № 420/К-10, чим порушив його права на соціальне забезпечення.

Просить суд визнати протиправними дії Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в проведенні перерахунку, нарахування та виплати йому пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії йому з 01.06.2017 із її збільшенням на 1% заробітку за кожен послідуючий рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з урахуванням середньомісячного заробітку, розрахованого згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено

Визнано протиправними дії Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в проведенні перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з 01.06.2017 року із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з урахуванням середньомісячного заробітку, розрахованого згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 від 08.12.1992 року.

З 31.12.2010 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку згідно ст.55 Закону Української «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується довідкою відповідача від 23.11.2017.

21.11.2017 роках позивач звертався до Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік понад 20 років з урахуванням середньомісячного заробітку, розрахованого відповідно до ч.2 cт.56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.11.2017 року відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що пенсію обчислено за нормами чинного законодавства, підстави для перегляду доплати за понаднормовий стаж відсутні, оскільки положення Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосуються лише права на пенсію, проте ст.55 даного Закону передбачає, що виплата пенсії проводиться згідно з Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 28 якого передбачено, що пенсія за віком збільшується на 1 відсоток за кожний рік страхового стажу понад 25 років.

За матеріалами справи вбачається, що загальний страховий стаж у позивача складає 38 рік 8 місяці 19 дні, доплата за понаднормовий стаж за 13 років в розмірі 188, 76 грн. врахована до загального розміру його пенсії (1 452, 00*13%=188, 76 грн.).

На думку позивача, згідно ч.2 ст.56 Закону України № 796-ХІІ понаднормовий стаж повинно бути обраховано, з основного розміру заробітку з подальшим додатком до пенсії 1 % за кожний рік роботи понад установлений стаж 20 років для чоловіків, але не вище за 75 % заробітку.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо підстав перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Як зазначено у статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№ 796-XII) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Виходячи з наведеного, зазначеній категорії громадян надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним законом, яким є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З заяви позивача про перерахунок пенсії видно, що він скористався своїм правом вибору і обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, передбаченого спеціальним Законом № 796-XII.

Цим Законом визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Призначення та виплата пенсій особам, які відносяться до категорії 1, 2, 3, 4 провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

За змістом частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений пільговий порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3,4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений у частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз цієї норми спеціального Закону свідчить про те, що вона визначає особливі умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 загального Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією частиною стаж роботи.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07), від 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15), від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що особи мають право самостійно обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підтверджено матеріалами пенсійної справи, що позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку згідно ст.55 Закону Української «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується довідкою відповідача від 23.11.2017 (а.с.11).

Позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, а саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що, зокрема підтверджується заявою позивача від 21.11.2017.

Таким чином, позивачу, якому призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Оскільки позивач просила здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідача не було правових підстав керуватися нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без врахування пільг, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при вирішенні питань правомірності обчислення розміру понаднормового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016 та від 07.07.2016 у справах № 162/820/15-а (К/800/49010/15) та № 162/628/15-а (К/800/41158/15).

Згідно з постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07 липня 2015 року по справі № 21-727а/15 встановлено право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до 1, 2, 3, 4 категорій потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, але не вище 75 % заробітку. У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Як зазначено у п. 1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.2. Положення управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Згідно п. 3 Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вище значені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку відповідно до ст. 99 КАС України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі).

Щодо посилання відповідача на те, що позивачу призначена і виплачується пенсія відповідно до норм Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком розраховано відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, тому перерахунок пенсії може проводитися лише за нормами цього Закону, а положення частини 2 статті 56 Закону № 796-XII застосуванню не підлягають, коленія суддів зазначає наступне.

Таке тлумачення відповідачем норм законодавства, які регулюють спірні відносини, є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні правових норм.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача у перерахунку позивачеві пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, була незаконною і не відповідала принципу верховенства права, наслідком чого було обмеження права позивача на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про протиправність відмови відповідача у перерахунку пенсії та наявність підстав для задоволення позову.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: О.М. Кузьмишина,

В.А. Твердохліб