Справа № 274/4937/17
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Житомир справа № 274/4937/17

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті йому одноразової грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу як працівника освіти стаж його роботи на посаді керівника вокально-інструментального ансамблю Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 у період з 17.12.1979 по 01.07.1982;

- зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити йому одноразову грошову допомогу при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позову зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідач листом відмовив у такій виплаті у зв'язку з недостатністю страхового стажу роботи позивача. Позивач, вважає рішення Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області необґрунтованим, незаконним і таким, що порушує його права.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року прийнято справу до провадження та повідомлено сторін про її розгляд в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, і не заперечується сторонами, позивачу призначено пенсію на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

3 серпня 2018 року позивач звернувся до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на призначення.

Листом від 14 серпня 2018 року № 161/Д-8 позивачу повідомлено, що його загальний трудовий стаж становить 44 роки 2 місяці 6 днів, для зарахування до страхового стажу працівника освіти враховано 33 роки 8 місяців 19 днів, зокрема: з 01.09.1976 по 27.08.1977 - працівник освіти 11 місяців 27 днів; з 10.08.1984 по 30.06.2000 - працівник освіти 15 років 10 місяців 22 дня; з 01.07.2000 по 31.12.2003 - працівник освіти 3 роки 6 місяців 0 днів; з 01.01.2004 по 30.04.2017 - працівник освіти - 13 років 4 місяці 0 днів.

Позивачу повідомлено, що період роботи керівником вокально-інструментального ансамблю Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 з 17.12.1979 по 01.07.1982 до страхового стажу не зараховано, оскільки вищезгадана посада не передбачена постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років". Таким чином, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій (а.с.11-12).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 р. N 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно з п.5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п.6 Порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема, за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Згідно рішення Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.08.2017 мотивом відмови був недостатній страховий стаж, зарахований як працівнику освіти (а.с.11-12).

Так, до згаданого переліку належать вищі навчальні заклади I-II рівнів: директори, їх заступники з акредитації, професійно-технічні навчально-виховної навчальні заклади (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно копій трудової книжки встановлено, що ОСОБА_1 з 17.12.1979 по 01.07.1982 працював керівником вокально-інструментального ансамблю Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Відповідач, із запитом про отримання первинних документів організації від 18.01.2018 № 810/07 звернувся до Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 з метою підтвердження статусу ансамблю та підтвердження стажу роботи позивача в період з 17.12.1979 по 01.07.1982 (а.с.33).

Архівною довідкою від 08.02.2018 № 242/А Астраханський державний медичний інститут імені ОСОБА_2 повідомив, що не може підтвердити, що вокально-інструментальний ансамбль профстудкома на момент роботи позивача був гуртком, секцією чи студією. Крім того, не підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 (а.с.32).

Таким чином, до переліку посад робота на яких дає право на зарахування спеціального стажу керівники вокально-інструментальних ансамблів не відносяться.

Суд наголошує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існують підстави для прирівняння керівника вокально-інструментального ансамблю Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 до керівника гуртка або секції та ін.

У зв'язку з цим у ОСОБА_1 наявний підтверджений стаж працівника освіти складає 33 роки 8 місяців 22 дні.

Водночас, пунктами "е-ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що грошова допомога виплачується у разі наявності страхового стажу для чоловіків - 35 років.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що стаж роботи керівником вокально-інструментального ансамблю не відноситься до переліку посад у закладах та установах освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а тому у задоволенні вимоги про зарахування до спеціального страхового стажу роботу позивача на посаді керівника ансамблю не підлягає задоволенню.

Таким чином, відповідачем доведено відсутність у позивача 35 років спеціального стажу працівника освіти, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про правомірність відмови у зарахуванні до спеціального стажу як працівника освіти стаж роботи на посаді керівника вокально-інструментального ансамблю Астраханського державного медичного інституту імені ОСОБА_2 у період з 17.12.1979 по 01.07.1982.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що у позивача недостатньо наявного спеціального педагогічного стажу для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 13308, РНОКПП НОМЕР_1) відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.А. Панкеєва