Справа № 281/3087/14-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2018 року

м. Київ

справа №281/3087/14-а

адміністративне провадження №К/9901/20881/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 11.09.2017р. (головуючий суддя - Нечуй Б.П.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017р. (головуючий суддя - Кузьменко Л.В., судді - Іваненко Т.В., Франовська К.С.) за заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання дій неправмірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату коштів,

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р., позов задоволено.

Визнано дії відповідачів - Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира щодо не виплати ОСОБА_1 у повному розмірі недоплаченої доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 37, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Житомирській області провести донарахування ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленого ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" за період з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. і подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. відповідно до розрахунків наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати щомісяця, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р.

В червні 2017 року управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира звернулося до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015р.

В обгрунтування заяви посилалося на те, що постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015р. та виконавчим листом зокрема, зобов'язано УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира здійснити виплату ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідна сума коштів нарахована, але виплатити їх неможливо через відсутність коштів. Для виконання судового рішення необхідно змінити спосіб виконання із зобов'язання виплатити на стягнення нарахованої суми.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 11.09.2017р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017р., у задоволенні заяви відмовлено.

З ухваленими судовими рішеннями не погодилось Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, звернулося з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просило їх скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення заяви.

В обґрунтування касаційної скарги посилалося на те, що рішення суду та виконавчий лист ним виконано частково, а саме здійснено нарахування недоотриманих стягувачем коштів. Водночас, в частині виплати коштів стягувачу судове рішення та виконавчий лист управління виконати не може, враховуючи що в 2014, 2015, 2016 та 2017 роках кошти на виконання судових рішень Міністерству соціальної політики не виділялись, а проведення видатків не передбачених кошторисами є бюджетним правопорушенням.

Також плосилося на те, що відповідно до положення статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішень суду, боржником в яких є управління. При цьому, УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира є розпорядником бюджетних коштів за окремими бюджетними програмами із соціального захисту населення, утримується виключно за рахунок бюджетних коштів і не має у розпорядженні власних коштів. Таким чином, єдиний спосіб виконати судове рішення - це змінити спосіб його виконання із зобов'язання виплатити кошти на стягнення коштів на користь стягувача, яке буде підлягати примусовому виконанню органами державної казначейської служби.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами встановлено, що постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Житомирській області провести донарахування ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленого ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік за період з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. і подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, крім того зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. відповідно до розрахунків, наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області.

12.06.2015р. у справі судом першої інстанції видано виконавчий лист №281/3087/14-а на підставі якого відкрито виконавче провадження.

УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира рішення суду виконало лише в частині нарахування коштів ОСОБА_1 однак, їх виплату не здійснило посилаючись на відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Відмовляючи в задоволенні заяви суди виходили з того, що відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення, передбачені статтею 263 КАС України, відсутні, оскільки суд не може встановити в такому порядку новий спосіб захисту порушеного права. А зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов?язання УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира здійснити виплату із зобов?язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Крмі того суди виходили з того, що обставини справи в сукупності не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена Управлінням після надходження відповідних сум із державного бюджету.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом України (постанова від 1.11.2014р. у справі № 21-394а14) та Верховним Судом (зокрема, у постанові від 30.01.2018р. у справі № 281/1820/14-а).

Посилання УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, є безпідставними, оскільки з огляду на положення ст. 124 Конституції України та ст. 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Водночас, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити суму доплати на стягнення конкретної суми цієї доплати, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира - залишити без задоволення, а ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 11.09.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук