Справа № 802/1972/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1972/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М. Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Гончаренка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

03 листопада 2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

08 лютого 2018 року на адресу суду надійшов відзив управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, в якому зазначено, що рейдова перевірка була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті дотримано, з'ясовані всі обставини, які мали значення для винесення оскаржуваної постанови. Також відповідач просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 25 вересня 2017 року старшими державними інспекторами ВДК ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено перевірку транспортного засобу марки ПАЗ 4234, д.н.з НОМЕР_1, який виконував маршрут: "Вінниця - Зарванці", та належить ОСОБА_3

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АВ №030746 від 25.09.2017 року, у висновках якого встановлено порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (надання послуг по перевезенню пасажирів по маршруту "Вінниця - Зарванці" без оформлених документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: квитково-касового листа та індивідуальної книжки водія).

На підставі виявлених перевіркою порушень, відповідачем винесено постанову № 032047 від 24 жовтня 2017 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративного-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою № 032047 від 24.10.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не були належним чином дотримані усі вказані вимоги чинного законодавства, порушення яких були зафіксовані в акті перевірки АВ № 030746 від 25 вересня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначені вимоги до автомобільного перевізника. Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

В даному ж випадку, одними зі встановлених в ході перевірки порушень було не оформлення позивачем квитково-касового листа, наявність якого є обов'язковою за вимогами Закону України "Про автомобільний транспорт".

Форма квитково-касового листа для обліку квитків на міських, приміських та міжміських автобусних маршрутах затверджена Інструкцією про порядок обліку бланків на проїзд автомобільним транспортом і готівки, отриманої від перевезень пасажирів та багажу, затвердженою наказом Міністерства транспорту України від 31 травня 2000 року № 279.

Разом з тим, даний наказ було скасовано наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 503 від 25 травня 2006 року "Про затвердження типових форм квитків на проїзд пасажирів та перевезення багажу на маршрутах загального користування".

Посилання апелянта на те, що чинним законодавством не затверджено форму квитково-касового листа, у зв'язку з чим обов'язок його ведення відсутній колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Виконання положень частини 2 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" щодо необхідної наявності у водія квитково-касового листа є обов'язковим і для позивача як перевізника, а за відсутності на момент проведення перевірки його затвердженої типової форми, позивач мав змогу використовувати, зокрема самостійно розроблені форми цих документів, які були в наявності у водія ОСОБА_6, проте не були заповнені.

Щодо посилань апелянта на положення пунктів 6.1, 6.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв'язку України від 07 червня 2010 року № 340, які, на його думку, свідчать про відсутність обов'язку ведення індивідуальної контрольної книги водія, адже облік робочого часу водія здійснюється саме перевізником, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.2 Положення № 340, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Водночас, пунктом 6.3 передбачено, що водій, який керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку (додаток 3).

Таким чином, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, який є контрольним пристроєм, що встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про його рух (пункт 1.5 Положення № 340), обов'язковою є наявність та ведення водієм індивідуальної контрольної книжки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належний позивачу транспортний засіб не обладнаний технографом, а тому, відповідно, обов'язковою була наявність у водія ОСОБА_6 належним чином оформленої індивідуальної контрольної книжки.

Отже, позивачем не були належним чином дотримані усі вказані вимоги чинного законодавства, порушення яких були зафіксовані в акті перевірки АВ №030746 від 25 вересня 2017 року.

Доводи апелянта, стосовно того, що у позивача під час перевірки були наявні всі документи, які мають бути в наявності в автомобілі, що надає послуги з перевезення пасажирів, спростовані наявними у справі доказами. Зокрема, з актів перевірок вбачається, що під час перевірки у водія позивача не були оформлені квитково-касові листи та індивідуальна контрольна книжка. Доказів своїх тверджень представником позивача до суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 березня 2018 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.