Справа № 607/1113/18
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 Справа №607/1113/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2,

до: ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП,

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 017350 від 12 січня 2018 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 12 січня 2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП у Тернопільській області ОСОБА_5 була винесена постанова проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 017350, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 12 січня 2018 року о 22 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Шептицького, 12 в м. Тернополі, з номерним знаком, який був не освітлений в темну пору доби, що не дає можливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України; також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки даного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що на момент зупинки його автомобіля номерний знак освітлювався, однак інспектор поліції вказував на те, що з відстані 20 м не можливо було визначити символи на знаку та виніс постанову, яку він просить скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила та вказала, що інспектором поліції правомірно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки він керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Шептицького, 12 в м. Тернополі, з номерним знаком, який був не освітлений в темну пору доби, що не дає можливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України, а також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України. Як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення долучає аудіовізуальний диск.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 017350 о 22 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Шептицького, 12 в м. Тернополі, з номерним знаком, який був не освітлений в темну пору доби, що не дає можливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України; також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно постанови серії БР № 017350 від 12 січня 2018 року, винесеної роти №4 батальйону УПП у Тернопільській області ОСОБА_5, на ОСОБА_2. накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п.2.9 «в» ПДР України керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові серії БР № 017350 інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_2 порушено вимоги п.п.2.9 «в» та 2.1 «ґ» ПДР України. Як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, представником відповідача в якості доказу долучено відеофіксацію оглянувши яку, суд не може встановити вину або ж невинність особи у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. У постанові вказано, що ОСОБА_2 керував своїм транспортним засобом о 22.35 год., однак відеозапис із нагрудної камери поліцейського розпочинається о 22.26 год, тобто, субєктом владних повноважень в даному випадку не доведено факту керування ОСОБА_2 автомобілем о 22.35 год., оскільки в це час він не керував транспортним засобом, що підтверджується вищевказаним відеозаписом, при цьому слід зазначити, що об'єктивною стороною правопорушень передбачених ч. 1 ст.126 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП є наявність діяння, тобто, саме факту керування транспортним засобом водієм.

Крім того, відповідачем ніяким чином не підтверджено те, що дійсно позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 (в) - керування транспортним засобом з номерним знаком, що не дає можливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м,оскільки даний факт не підтверджено доказами усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не має відомостей про те чи відповідач здійснював, будь які вимірювання, адже із відеозапису встановити чи дійно номерний знак на автомобілі позивача не проглядався з відстані 20 м не можливо.

Таким чином відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення), оскільки саме доказами визначеними ст.251 КУпАП посадова особа може довести наявність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні.

Крім цього твердження позивача, що він не порушував ПДР суд не може брати до уваги, оскільки із відео долученого представником відповідача вбачається інше, зокрема, позивач предявив поліс, який був з простроченим терміном страхування, а Закон вимагає від учасників дорожнього руху дотримуватись ПДР України, знати їх та неухильно виконувати.

Оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачем в позовній заяві та у судовому засіданні не наведено достатніх доказів відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, а відповідачем в свою чергу не доведено правомірність складання ним постанови, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР, суд вважає за доцільне надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу, для виконання вимог статті 245 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому постанову серії БР №017350 від 10.01.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу слід скасувати, а справу направити на новий розгляд, частково задовольнивши позовні вимоги.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.ст.121,126, п.1 ст.247, ст.251, 258, 283, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 (вул.Подільська, 24, с. Петриків Тернопільський район, посвідчення водія серії ВХР 800578 від 29.12.2017 року) до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №017350 від 10.01.2018 року - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №017350 від 10 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. ст.126, ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6