Справа № 702/176/18
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/176/18
Провадження № 2-а/702/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н. В.,

з секретарем : Ясінською О.А.

сторони : не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов"язки інспектора Голованівського відділу поліції ОСОБА_2 управління національної поліції в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 управління національної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 22.02.018 року о 14 год. 15 хв. т.в.о. інспектора Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серії БР №834869 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що він, керуючи транспортним засобом Фольксваген Транспортер Т-4, реєстраційний номер ВА 6029ВН, о 14 год. 15 хв. рухаючись по вул. Соборній в смт. Голованівськ, при повороті праворуч, нібито, не увімкнув світловий покажчик повороту (правий) чим порушив вимоги п. 9.2.6 ПДР. Вважає постанову, винесену 22.02.2018 року серії БР незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР він не порушував, а дії майора поліції ОСОБА_3 при її винесенні є протиправними. Вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки 22.02.2018 року рухаючись по вулиці Соборні і маючи на меті в подальшому виконати поворот праворуч, він заздалегідь, орієнтовно, за 100 м до перехрестя увімкнув правий світловий сигнал покажчика повороту. Долаючи цю відстань на швидкості 20-30 км/год доводилося здійснювати маневри по проїжджій частині, оскільки, намерзлі льодові брили не давали змоги їхати абсолютно прямолінійно. Долаючи цю відстань в часі автомобілем, він зумів попередити всіх учасників руху, що знаходилися на проїжджій частині, про наміри здійснити цей маневр. В момент завершення повороту праворуч, від припаркованого поліцейського авто вибіг поліцейський і подав знак його паркування. Відрекомендувавшись, майор ОСОБА_3 вказав, що він нібито, здійснив поворот без відповідного світлового сигналу. На його заперечення поліцейський затребував надати водійське посвідчення, технічний паспорт та страховку на автомобіль. При цьому, його колеги також поліцейські підтвердили факт вчинення ним правопорушення. На його заперечення, ОСОБА_3 сказав щоб він заперечував в суді та повів його складати постанову в відділ поліції. Вважає дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Відповідно до ст. 258 КУпАП в разі вчинення адмінправопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається. Але водночас ця стаття містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адмінправопорушення не складається. Зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тож, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу, але інспектор Малованець Д.С. не надав йому для ознайомлення такий відеозапис, а це свідчить, що такого доказу не існує. При накладені стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме: не з'ясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, ст. 19 Конституції України. На підставі вищевикладеного вважає, що відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були дослідженні докази, тому підстав для винесення постанови не було. Таким чином, дії інспектора Голованівського відділу поліції ГУ НП ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування його пояснень, за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова серії БР №834869 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною і необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Просить визнати дії т.в.о. інспектора Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 834869, винесену 22.02.2018 року т.в.о. інспектора Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 27.03.2018 року відповідно до якої в судове засідання з»явитись немає можливості за сімейними обставинами. Поданий адміністративний позов підтримує повністю та просить його задоволити. Додаткових доповнень, заяв, клопотань немає, поскільки усі докази додані ним до позовної заяви. Заява написана добровільно без будь-якого тиску.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач т.в.о. інспектора Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БР № 834869 від 22.02.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 6). За змістом оскаржуваної постанови, він 22.02.2018 року о 14 год. 15 хв. в смт. Голованівськ вул. Соборна керуючи транспортним засобом Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер ВА 6029ВН при здійсненні повороту праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку чим порушив п. 9.2. б ПДР України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, після складання оскаржуваної постанови серії БР № 834869 від 22.02.2018 року, її було надано позивачу для підпису. Після ознайомлення з постановою позивач її підписав без будь-яких письмових зауважень щодо порядку її складання та взагалі відсутності складу правопорушення, чим фактично визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Також, слід зазначити, що при ознайомленні зі змістом оскаржуваної постанови, позивач будь-яких зауважень щодо порушення його права скористатися правовою допомогою, не зазначив, клопотань про долучення будь-яких доказів, допит свідків тощо не заявив.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В позовній заяві, позивачем заперечується сам факт недотримання ним вимог ч.2 ст.122 КУпАП, що суд оцінює критично, з огляду на те, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Відтак, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, позивачем в позовній заяві також вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення з приводу чого суд зазначає наступне.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України дійшла висновку, що під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п.2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує положення статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, позивач будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою з додержанням вимог законодавства.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи наявність у справі належних доказів того, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП є цілком законною та обґрунтованою, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 77, 78, 79, 229, 241-246, 250, 295, 296 КАС України, Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853, Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIIІ від 02.07.2015 року, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1 (вул. Миру, 55 с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області) до тимчасово виконуючого обов"язки інспектора Голованівського відділу поліції ОСОБА_2 управління національної поліції в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 ( вул. Соборна, 28 смт. Голованівськ Кіровоградської області), ОСОБА_2 управління національної поліції в Кіровоградській області (вул. Віктора Чміленка, 41 м. Кропивницький Кіровоградської області) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Н.В. Мазай