Справа № 334/2539/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.03.2018
Справа № 334/2539/17
Провадження № 2-а/334/56/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 25.03.2017 року о 08 год. 30 хв., керуючи автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Зачиняєва вул .Дніпровське шосе у м.Запоріжжя, він був зупинений інспектором поліції, який звинуватив його у здійсненні зупинки на перехресті, тобто у порушенні п.п.15.9 (ґ) ПДР України, про що склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, з наступних підстав.

Відповідачем при винесенні постанови не було дотримано вимоги ст.ст. 245, 258, 268, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Просив скасувати постанову серії АР № 765418 від 25.03.2017 року по справі про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимог наполягає, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своїй неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїх заперечень на позов не надав, фото та відео зйомку фіксації правопорушення суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.3 КАС України адміністративне судочинство встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_3, складеної 25.03.2017 року інспектором роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 вбачається, що 25.03.2017 року о 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Зачиняєва вул .Дніпровське шосе у м.Запоріжжя, здійснив зупинку на перехресті, тобто порушив п.п.15.9 (ґ) ПДР України, про що склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до п. 15.9 (ґ) ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача щодо відсутності достатніх доказів допущення ним порушень ПДР. Суду не було надано матеріали, що були або мали бути взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення в адміністративній справі.

Таким чином, жодних доказів вчинення ОСОБА_3 даного адміністративного правопорушення суду не надано.

Застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. є незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Вимоги позивача, щодо закриття провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки, вирішення вказаного питання не входить до повноважень суду при вирішенні справи встановлених ст. 245 КАС України.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246 КАС України, ст.ст. 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 765418 від 25.03.2017 року у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч.1 КупАП, складену інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ісаков Д. О.