Справа № 802/979/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

30 березня 2018 р. Справа № 802/979/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом: ОСОБА_1 до: Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області про: визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання рішення недійсним.

Одночасно із позовом, 28.03.2018 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення конкурсної комісії Гайсинської міської ради Вінницької області від 15.03.2018 щодо визнання переможцем конкурсного добору на посаду директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини ОСОБА_2; заборони міському голові м. Гайсин укладати трудовий договір з гр. ОСОБА_2 щодо посади директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини; заборони конкурсній комісії з проведення конкурсного добору на посаду директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини Гайсинської міської ради приймати будь-які рішення до винесення рішення у даній справи та набуття ним законної сили.

Обґрунтовуючи заяву позивач зіслався на очевидну протиправність оскаржуваного рішення, а тому, вважає, що є потреба у застосуванні заходів забезпечення позову у справі.

Відповідно до частини другої статті 154 КАС України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк (ч. 3 ст. 154 КАС України).

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документів, суд не вбачає необхідності викликати заявника для дачі пояснень/додаткових доказів та, відповідно, призначати судове засідання.

Надавши оцінку доводам заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступних підстав.

Забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Відповідно до частини першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із процитованої норми видно, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 06.03.2008 р., надано розяснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного видно, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з поданої заяви позивач просить зупинити дію рішення конкурсної комісії Гайсинської міської ради Вінницької області від 15.03.2018 щодо визнання переможцем конкурсного добору на посаду директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини ОСОБА_2; заборони міському голові м. Гайсин укладати трудовий договір з гр. ОСОБА_2 щодо посади директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини; заборони конкурсній комісії з проведення конкурсного добору на посаду директора міського краєзнавчого музею Гайсинщини Гайсинської міської ради приймати будь-які рішення до винесення рішення у даній справи та набуття ним законної сили. При цьому, на обґрунтування заяви зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним та порушує права позивача, на його думку.

Суд зауважує, що подання адміністративного позову предметом якого є скасування рішення не є єдиним та беззаперечним доказом того, що рішення є протиправним.

При цьому, позивачем у поданій заяві не обґрунтовано неможливості в подальшому без зупинення виконання оскаржуваного рішення та заборони відповідачу вчиняти певні дії відновлення прав особи.

Відтак, суд не вбачає обставин, які вказують на неможливість в подальшому без вжиття відповідних заходів відновлення прав особи. У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 150, 151 , 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комар Павло Анатолійович