Справа № 813/2992/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року № 876/12606/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2017 року у справі №813/2992/17 (суддя - Гулкевич І.З., постанова прийнята об 11/25 год, м.Львів, повний текст складено 4 грудня 2017 року) за позовом ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області та Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ОДПІ) та Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС) у якому просила: визнати недійсними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2016 №23351-13 (далі - ППР), податкову вимогу від 10.08.2017 №1358-07 (далі - Вимога), рішення №11274/10/13-01-17-04-09 про опис майна у податкову заставу від 11.08.2017 (далі - Рішення).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги ГУ ДФС обмежується виключно цитуванням норм матеріального права, зазначаючи що транспортний засіб, який зареєстрований за позивачем, згідно інформації, що є на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку) є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, а тому ОДПІ було сформовано та вручено ОСОБА_1 оскаржуване ППР.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (далі - ПК), а тому ППР та прийняті на його основі Вимога та Рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 21.06.2016 є власником транспортного засобу, марки Lexus, моделі IS 250, 2015 року випуску (далі - ТЗ) що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 (а.с.37).

12.07.2016 ОДПІ було прийняте ППР, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з транспортного податку в сумі 25000 грн (а.с.6).

10.08.2017 ГУ ДФС сформовано Вимогу про негайну сплату суми транспортного податку, що визначена ППР (а.с.7).

Крім того, цим же контролюючим органом 11.08.2017 прийнято Рішення відповідно до якого здійснено опис майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 (а.с.8).

Не погоджуючись із вказаним ППР, Вимогою та Рішенням позивач звернулася до суду із цим позовом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VІІІ внесені зміни до ПК, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК є об'єктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ), виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що з 01.01.2016 мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Звідси, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Відповідно до пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК базою оподаткування є легковий автомобіль, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з п.267.4 цієї ж статті ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування Нормами пп.267.5.1 п.267.5. ст.267 ПК передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Постановою КМУ від 18.02.2016 №66 затверджено «Методику визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів» (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Так, цією Методикою передбачено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п.3 «Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 №403 (далі - Порядок), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля, з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно п.4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики).

З матеріалів справи видно, що позивачем суду подавались відповідні розрахунок щодо визначення середньо ринкової вартості ТЗ за формулою, вказаною у Методиці від 26.07.2016, а також відповідь Мінекономрозвитку на запит адвоката ОСОБА_1 щодо середньо ринкової вартості легкового автомобіля від 01.09.2017 №3805-04/30766-07 (Відповідь на запит) та договір купівлі-продажу від 05.01.2016 №ЛЛ0050 (далі - Договір) відповідно до якого позивач виступала покупцем ТЗ, що зараз їй належить на праві власності.

За розрахунком відповідно до Методики середньо ринкова вартість ТЗ становить 999823,32 грн, а відповідно до Відповіді на Запит 1013774,34 грн. За договором вартість ТЗ на час його придбання складана 1016752 грн (а.с.9, 25, 26-33).

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.59.3 ст.59 ПК).

У відповідності до пп.89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

За змістом п.89.2 ст.89 ПК право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.89.3 ст.89 ПК).

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що належний позивачу на праві власності автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, оскільки його середньо ринкова вартість, розрахована за Методикою та Порядком, не дорівнює та не перевищує 750-ти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, як наслідок вартість автомобіля не відповідає вартісним критеріям для об'єкта оподаткування.

У зв'язку з цим, вірним є висновок суду першої інстанції, про те, що прийняте контролюючим органом ППР є протиправним.

Звідси, протиправними та такими, що підлягають скасуванню є Вимога та Рішення, оскільки вони прийняті на основі ППР за яким ОДПІ безпідставно визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку, яке через його несвоєчасну сплату стало податковим боргом і наслідком формування Вимоги та прийняття Рішення.

Посилання апелянта на те, що ТЗ, який належить позивачу, згідно інформації, що є на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році є безпідставними, так як доказами наведеними вище, в тому числі і Відповіддю на запит, того ж Мінекономрозвитку, доведено, що автомобіль ОСОБА_1 в частині його вартості, яка не повинна була бути нижчого за 1033500 грн, не підпадав під визначення об'єкта оподаткування транспортним податком на 2016 рік у відповідності до вимог пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК.

На безпідставність доводів скаржника та таке їх спростування вказує і позивач у відзиві на апеляційну скаргу. Зазначає, що за обставин наведених у розглядуваній справі, суд першої інстанції, що і підтримується судом апеляційної інстанції, прийшов до вірного висновку про можливість в спірних правовідносинах прийняття рішення на користь платника податків.

Відповідно до ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу ГУ ДФС слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повний текст виготовлений 26 березня 2018 року.