Справа № 727/9051/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа №727/9051/16-а

адміністративне провадження №К/9901/29800/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. (судді - Граб Л.С., Біла Л.М., Гонтарук В.М.) у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа головний бухгалтер Львівської обласної прокуратури, про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зробити йому перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям працівників з 01.12.2015р. у розмірі 80% від суми заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що раніше призначена йому пенсія підлягає перерахунку в зв'язку із зміною заробітної плати державних службовців в зв'язку з чим вважає відмову відповідача у такому перерахунку протиправною.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 31.01.2017р. позовні вимоги задоволено частково.

Позовні вимоги за період часу з 01.12. 2015р. по 15.05.2016р. залишено без розгляду.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернівецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії відповідно до вимог ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати, починаючи з 16.05.2016р.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 31.01.2017р. скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що перерахунок призначеної йому пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, яке було чинним на момент набуття права на пенсію, і яке передбачало право на перерахунок пенсії, а тому таке право не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України.

Також посилався на те, що його право на пенсію державного службовця підтверджено судовими рішеннями, що набрали законної сили, а тому не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просив у її задоволенні відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Посилався на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, у Управління не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 01.08.2001 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Чернівцях та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

16.07.2015р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії, отримуваної на загальних підставах, на пенсію державного службовця, однак, управлінням відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016р. призначено позивачу пенсію державного службовця з дати звернення - з 16.07.2015р., яку обчислено виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідці від 22.01.2013р. №18/20, виданої прокуратурою Львівської області, яку додано позивачем до заяви від 16.07.2015р., в розмірі 60% від заробітної плати.

01.11.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії державного службовця згідно довідки прокуратури Львівської області від 12.08.2016р.

Листом від 14.11.2016р. №584Ш-11 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії з посиланням на те, що Постановою Кабінету Міністрів України №1013 скасовано п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №885, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Також посилався на те, що з 01.12.2015р. чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених на умовах №3723-ХІІ, також не передбачено форму довідки для перерахунку такої пенсії, а відтак відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі наданої ним довідки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії позивачу, оскільки на час призначення позивачу пенсії державного службовця (16.07.2015р.) чинним законодавством було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру в зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а також визначено порядок та умови здійснення такого перерахунку. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права та вимогах закону, а тому є неправомірною.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ в редакції, яка діяла до 01.01.2015р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання в період з 01.01.2015р. по 01.12.2015р. знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Крім того, у зв'язку з прийняттям Постанови КМУ №622 від 14.09.2016р. Постанова Кабінету Міністрів України №865, якою визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723, втратила чинність.

Отже, з 01.12.2015р. по 01.05.2016р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

10.12.2015р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України від 10.12.2015р. №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII).

Зазначений Закон набув чинності 01.05.2016р., у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Натомість у ст.90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку, що на час звернення позивача до відповідача чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії законодавством не було передбачено можливість такого перерахунку у зв'язку з підвищенням заробітку працюючим державним службовцям, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволені позову.

Посилання позивача на порушення норм Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ані Закон №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону №889-VIII (в якій закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб'єктами.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним і висновки апеляційного суду не спростовує, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов?язує право на такий перерахунок, а не з часу іі виходу на пенсію.

Верховний Суд України у постановах від 07.11.2017р. у справі № 21-953а17), а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 року у справі №359/5905/16-а вже висловлювали правову позицію стосовно відсутності правових підстав перерахунку з 01.12.2015 року пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук