Справа № 808/93/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 березня 2018 року о 18 год. 48 хв.Справа № 808/93/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. І.Франка, буд.52), ОСОБА_4 (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт.Михайлівка, вул. І.Франка, буд.40)

до Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235)

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якому позивачі просять суд:

визнати протиправними вчиненні відповідачем 26 вересня 2017 року дії по перевірці дотримання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 природоохоронного законодавства;

визнати протиправним та скасувати акт огляду водойми від 26.09.2017 без номеру за підписом: головного державного інспектора Зіпайлова М.В., головного державного інспектора Сулій В.В., провідного державного інспектора Компанієць О.П., заступника начальника відділу іхтіології та регулювання рибальства ОСОБА_5

Ухвалою суду від 09.01.2018 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №808/93/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту огляду водойми від 26.09.2017 без номеру за підписом: головного державного інспектора Зіпайлова М.В., головного державного інспектора Сулій В.В., провідного державного інспектора Компанієць О.П., заступника начальника відділу іхтіології та регулювання рибальства ОСОБА_5; в іншій частині позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.01.2018 відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 26.02.2018 відкладено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 14.03.2018 розгляд справи відкладено на 19.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договорами укладеними між позивачами та Василівською районною державною адміністрацією їм було передано у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 203,67 га та прибережну захисну смугу площею 94,46 га від водний обєкт, а також водний обєкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 203,67 га. Позивачі зазначають, що 26 вересня 2017 року на територію водного обєкту ставок №4 прибула група невідомих осіб, які без повідомлення та присутності позивачів проводили огляд території. Після прибуття на водний обєкт позивачів, особи, якими проводився огляд водного обєкту, представилися співробітниками рибоохоронного патруля, проте, жодних документів позивачам надано не було. Також, позивачі зазначають, що за результатами проведеного огляду водного обєкту співробітниками рибоохоронного патруля жодних документів не складалося та позивачам не вручалося. Зазначають, що лише листом Запорізької обласної державної адміністрації позивачів було повідомлено про те, що за результатами проведеного співробітниками Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області рибоохоронного рейду, за зверненням мешканців територіальної громади Малобілозірської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Вказують, що в подальшому позивачі отримали копію позовної заяви про те, що Запорізька обласна державна адміністрація звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про розірвання договорів оренди водних обєктів, в основу якого було покладено Акт огляду водойми.

Позивачі та представник позивача зазначили, що відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства України, яким регулюється порядок проведення держаного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності в частині порядку призначення та проведення позапланового заходу державного нагляду. Просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на адресу Управління надійшло колективне звернення мешканців територіальної громади Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області щодо порушення прав місцевих жителів стосовно загального водокористування на водоймі, що на правах оренди передана ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Зазначає, що з метою відпрацювання інформації викладеної у колективному зверненні мешканців територіальної громади відповідачем було вирішено здійснити рибоохоронний рейд за результатами якої здійснено огляд водойми, яка перебувала у користуванні позивачів. Вказує, що за результатами проведеного рибоохоронного рейду співробітниками Управління було складено акт огляду водойми з метою довести до відома керівництва Управління про результати рейду.

Представник відповідача зазначив, що акт огляду водойми носить внутрівідомчий інформаційно-доповідних характер, та не є актом індивідуальної дії, а тому не породжує жодних правових наслідків для позивачів. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 7 серпня 2003 року між орендодавцем Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та орендарями приватним підприємцем ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди земель водного фонду, відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 09.07.2003 №380, а також його ж розпорядження за №434 від 04.08.2003 від 04.08.2003 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації №380 від 09 липня 2003 року» надає, а Орендарі приймають в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку розміром 203,67 га та прибережну захисну смугу площею 94.46 га під водний обєкт (водоймище №4 Калинівське водосховище, яке знаходиться на території Малобілозерської міської ради Василівського району Запорізької області, кадастрові номери :10:001:0001).

Відповідно до п.1.2 Договору, водний обєкт (ставок) надається в тимчасове користування на умовах оренди строком на 15 (пятнадцять) років, починаючи з дня його Державної реєстрації, для вирощування риби і раків.

Крім того, 28 липня 2008 року між орендодавцем Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та орендарями приватними підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір №228 про надання водного обєкту загальнодержавного значення, розташованого на території Василівського району у тимчасове користування на умовах оренди.

Відповідно до пункту 1.1 Договору №228, Орендодавець, згідно розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації від 01.07.2008 №507 «Про надання в оренду водного обєкту загальнодержавного значення, розташованого на території Малобілозерської сільської ради», надає, а Орендар приймає у тимчасове користування на умовах оренди водний обєкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 203,67 га, розташований на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Згідно пункту 4.1 Договору №228, договір складено сторонами терміном на десять років та припиняє свою чинність разом з договором оренди земель водного фонду.

26 вересня 2017 року головним державним інспектором Зіпайловим М.В., головним державним інспектором Сулій В.В., провідним державним інспектором Компанієць О.П., заступником начальника відділу іхтіології та регулювання рибальства ОСОБА_5, проведено візуальний огляд водойми розташованої на р. ОСОБА_6 біля с. Мала Білозерка на території Малобілозерської сільської ради Василівського району, що орендована з метою риборозведення ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_4, за результатами якої складено Акт огляду водойми від 26.09.2017.

За результатами проведеного огляду водойми співробітниками Управління виявлено частковий спуск водойми, а також виявлено, що на момент огляду проводиться спуск водойми через гідроспоруду.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо призначення та проведення огляду водойми, звернувся з даним позовом до суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилались на недотримання відповідачем підчас проведення дій по огляду водойми вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Суд зазначає, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За приписами статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» уповноваженими на те органами здійснюється нагляд (контроль) субєктів господарювання у певній сфері.

Разом з тим, в даному випадку відповідачем не проводилась перевірка господарської діяльності позивачів, як субєктів господарювання, а проводилась перевірки водного обєкта.

Підтвердженням зазначеного висновку суду є також та обставина, що відповідачем за результатами огляду водойми не приймалось жодних рішень по відношенню до позивачів, обовязок прийняття яких закріплено у статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Суд зазначає, що Закон України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначає основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб'єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об'єктах України, внутрішніх морських водах і територіальному морі, континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні України та відкритому морі.

За приписами статті 3 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» завданням законодавства про рибне господарство є правове регулювання відносин у галузі вивчення, охорони, відтворення, використання та реалізації водних біоресурсів, переміщення через митний кордон України водних біоресурсів та продукції з них, а також встановлення основних принципів регулювання та управління рибогосподарською діяльністю в межах території України у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні України та на континентальному шельфі.

Відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, серед іншого:

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

безперешкодного доступу до території (у тому числі об'єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав повноваження на проведення огляду водойми, яка перебуває у користуванні позивачів.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу і на ту обставину, що відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені будь-які дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, проте, задоволенню підлягають лише ті позовні вимоги які відновлюють порушені права та інтереси особи, яка звернулась за захистом до суду.

В даному випадку позивачі обєктивного не обґрунтовують, які саме права та законні інтереси було порушено співробітниками Управління під час проведення огляду водойми та складання відповідного акту, з урахуванням того, що жодних розпорядчих документів за результатами такого огляду відповідачем не приймалось.

Та підстава, що Акт огляду водойми було покладено в основу позову Запорізької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про розірвання договорів оренди водного обєкту, суд зазначає наступне.

Акт огляду водойми є службовим документом, який підтверджує факт проведення огляду і містить виключно субєктивну думку особи, якою складено такий акт, щодо наявності чи відсутності порушень.

Виходячи з вказаної норми, слід зазначити, що оскільки акт є службовим документом, то стосується правовідносин лише посадових осіб відповідача щодо його складання, та по-друге акт є носієм доказової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, поданий до господарського суду Акт огляду водойми не є беззаперечним доказом порушення позивачами вимого чинного законодавства України, а висновки такого Акту повинні бути підтверджені/спростовані належними та допустимими доказами, оцінка яким буде надана судом в ході судового розгляду справи.

Стосовно посилань представника позивача на те, що відповідач не є юридичною особою та не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а відтак не має права здійснювати владно-управлінські функції, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Згідно пункту 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони) та спеціально уповноважений орган державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибного господарства.

В свою чергу, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №894 «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» визначено погодитися з пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства щодо утворення територіальних органів Державного агентства рибного господарства як структурних підрозділів апарату Агентства за переліком згідно з додатком 2, в якому містяться відомості про утворення Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Тобто, Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області є структурним підрозділом Державного агентства рибного господарства України () та відповідно здійснює делеговані повноваження на певній території.

В свою чергу є ідентифікаційним кодом Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області як відокремленого підрозділу, про що зазначено у відомостях наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи Державного агентства рибного господарства України ().

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

У звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати на користь позивачі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт.Михайлівка, вул. І.Франка, буд.52), ОСОБА_4 (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт.Михайлівка, вул. І.Франка, буд.40) до Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235) про визнання дій протиправними відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.03.2018.

Суддя М.С. Лазаренко