Справа № 760/28664/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовка Віталія Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2017 року на 39 км автодороги Київ-Чоп він керував транспортним засобом марки «MAN TGA 33.400» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «NOOTEBOOM EURO-60-03-V» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та був зупинений інспектором роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовком В.В. за перевезення вантажу, який не відповідає габаритам автомобіля. Внаслідок цього, інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КпАП України.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що інспектором порушена процедура визначення габаритів вантажу та транспортного засобу. Відповідач не наділений повноваженнями щодо безпосереднього здійснення габаритно-вагового контролю.

Просить суд:

- визнати дії інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовка В.В. щодо винесення постанови серія АР № 449855 від 10 грудня 2017 року протиправними;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія АР № 449855 від 10 грудня 2017 року.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 цього закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Підставою для зупинки ОСОБА_1 було порушення ним вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 25-28 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у п. 4 цих правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являється на вимогу уповноважених осіб.

Позивач не оспорю викладені в постанові обставини щодо відсутності у нього узгодження з органами Національної поліції на перевезення вантажу, що перевищує встановлені у п. 22.5 Правил дорожнього руху габарити.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ст. 132-1 КпАП України за те, що він порушив правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху (а.с. 6).

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Підпунктами 6, 7 п. 2 цього Порядку визначено, що:

- вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики;

- місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю;

- стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів;

- пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Згідно п. 18 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до п. 20 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

З позову вбачається, що інспектором порушені вимоги постанови КМУ № 879 щодо визначення габаритів вантажу та місця здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інспектор роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовк В.В.- відповідач у справі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив на адресу суду відзив на позовну заяву.

Разом з тим, Вовком В.В. як суб'єктом владних повноважень, дії якої оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності. Заперечення відповідача ґрунтуються лише на тексті відзиву на позовну заяву.

Вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 10 грудня 2017 року.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовка Віталія Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовка Віталія Володимировича щодо складення постанови серія АР № 449855 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень

Скасувати постанову серія АР № 449855 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Вовком Віталієм Володимировичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: