Справа № 816/122/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/122/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Фрідманн Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2018 року позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 20.12.2017, складеної ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" () в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 20.12.2017, складену ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" () в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 березня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність прийняття комісією ДФС рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.12.2017 №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення ДФС про реєстрацію податкової накладної після її зупинення. Наполягав на тому, що реальність господарських операцій, в межах яких виписано податкову накладну, підтверджуються первинними документами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкової накладної. Зазначав, що ТОВ "Ташань" не надано Комісії документи, які б підтверджували дані податкової накладної і були достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Пояснив, що ДФС України по спірній податковій накладній не приймало рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що юридична особа ТОВ "Ташань" (вул. М. Грушевського, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36021, ) зареєстроване як юридична особа 05.09.2013 /а.с. 13-16/.

Основними видами діяльності за КВЕД є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 77.31 надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування, 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 вантажний автомобільний транспорт, 52.10 складське господарство, 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів.

19.10.2017 між ТОВ "Ташань" (постачальник) та ПП "Віктор і К" (покупець) укладено договір № 19101708, згідно умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію насіння соняшника за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем вказаних у даному договорі, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно здійснити оплату товару на умовах даного договору.

В ході виконання зазначеного договору ТОВ "Ташань" виписано покупцю ПП "Віктор і К" рахунок-фактуру № СФ-0000052 від 20.12.2017 за товар на загальну суму 224146,50 грн, в тому числі ПДВ 37357,75 грн /а.с. 26/.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

За принципом першої із подій 20.12.2017 ТОВ "Ташань" складено податкову накладну № 7 від 20.12.2017 року та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі ЄРПН) /а.с. 17/.

Однак, 22.12.2017 автоматизованою системою ДФС України було направлено платнику Квитанцію, у якій зазначено що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1206. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК відповідно до пункту «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /а.с. 18, 50/.

За змістом відзиву відповідача означене рішення прийняте у зв'язку із ненаданням позивачем документів на підтвердження реальності господарської операції ТОВ "Ташань" з ПП "Віктор і К" з постачання зерна.

На виконання зазначених вимог на адресу відповідача направлено повідомлення від 27.12.2017 № 1 та повторно повідомлення від 29.12.2017 №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій ПН, які включали окремими файлом пояснення реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та ПП "Віктор і К" за договором від 19.10.2017 № 19101708, а також до повідомлення додано підтверджуючі документи /а.с. 19, 170/

Як пояснив представник позивача, ТОВ "Ташань" рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 20.12.2017 не одержувало, про відмову дізналося з телефонної розмови з інспектором контролюючого органу.

Не погоджуючись із рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 20.12.2017, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить із такого.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету ОСОБА_4 України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_4 України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як зазначалося судом, згідно Квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2017 року реєстрацію податкової накладної № 7 від 20.12.2017 року зупинено.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ "Ташань" №7 від 20.12.2017 стала відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зокрема: за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1206.

Однак, в ході розгляду справи відповідачем не обґрунтовано підстав висновку про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1206, а також не надано докази на підтвердження факту такої невідповідності або наявності інших підстав відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Таким чином відповідачем не доведено правомірність зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ "Ташань" №7 від 20.12.2017, а відтак і вимог до платника податків щодо надання пояснень та/або документів відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1. п. 201.16 статті 201 ПК України.

Представником позивача в судовому засіданні вказано, що після зупинення реєстрації податкової накладної № 7 від 20.12.2017 року ТОВ "Ташань" через автоматизовану систему на адресу відповідача неодноразово направлялися документи, які включали первинні документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та ПП "Віктор і К" за договором поставки від 19.10.2017 №19101708.

Позивачем пояснено, що первинна документація автоматизованою системою з незалежних від позивача підстав не прийнята та надано суду докази, з яких можливо встановити, які саме направлялись ним первинні документи, і які не були прийняті автоматизованою системою /а.с. 134-242/.

На підтвердження того факту, що автоматизованою системою не було прийнято від ТОВ "Ташань" будь-якого документа представниками учасників справи надано копії квитанцій №2 від 27.12.2017 та №2 від 29.12.2017 /а.с. 135, 173, 243/.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 27.12.2017 не прийнято автоматизованою системою у зв'язку з наявністю поданого повідомлення №1 від 27.12.2017 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 27.12.2017 стосовно зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 19.12.2017, поданої ТОВ "Ташань".

Після надіслання повідомлення №1 від 29.12.2017 з додатками по зупиненій податковій накладній отримані квитанції №1, що документ доставлений до ДФС України, збережено на центральному рівні та №2 що документ не прийнятий - документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов'язаних документів (порушено цілісність пакету) або помилка у цифровому підписі (приклад квитанцій надані до матеріалів справи).

При цьому, відповідачем у квитанції №2 від 29.12.2017 не зазначено, які саме документи складені позивачем з порушенням, які вимоги порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, позивачем вчинено всі можливі дії для подачі пояснень та документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Отже, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи надані контролюючому органу, останній мав підстави для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

У свою чергу матеріалами справи підтверджено, що насіння соняшника, реалізований позивачем ПП "Віктор і К", вирощено на орендованих ТОВ "Ташань" земельних ділянках.

Так судом встановлено, що для вирощування зазначених вище культур ТОВ "Ташань" укладено та належним чином зареєстровано з громадянами договори оренди земельних ділянок. Сільськогосподарські угіддя, що взяті у оренду складають 251,7 га, що підтверджується державним статистичним спостереженням "Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2017 року" /а.с. 72-117/.

Орендовані земельні ділянки обробляються власною та орендованою технікою /а.с. 52-57/.

На підставі договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 22.09.2017 №П-18/09, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Полтавське хлібоприймальне підприємство" (зерновий склад) та ТОВ "Ташань" (поклажодавець), зокрема, передано на зберігання зерновому складу за заліковою вагою зерна у відповідності до п. 1.1 вищевказаного договору насіння соняшника /а.с. 64-71/.

Факт транспортування зерна, його доставки та передача на зберігання зерновому складу також підтверджується залученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних /а.с. 61-63/.

Таким чином, судовим розглядом підтверджується реальність вирощення позивачем та передачу на зберігання насіння соняшника 2017 року врожаю.

У зв'язку із передачею товару (насіння соняшника) безпосередньо із зернового складу з його навантаженням та відвантаженням позивачем складено товарно - транспортну накладну та видаткову накладну /а.с. 25, 27/.

ПП "Віктор і К" в якості оплати вартості поставленого зерна перераховано позивачу кошти у розмірі 186 788,75 грн, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою із банку /а.с. 29-30/.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем первинні документи бухгалтерського обліку дають змоги ідентифікувати та підтвердити реальність господарської операції між позивачем та його контрагентом, за наслідками якої складена податкова накладна № 7 від 20.12.2017.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджено, що ДФС України рішення про відмову в реєстрації складеної позивачем податкової накладної №7 від 20.12.2017 не приймалося та не надсилалося на адресу платника податків.

Відтак, позовні вимоги ТОВ "Ташань" щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 20.12.2017, складеної ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" () в Єдиному реєстрі податкових накладних задоволенню не підлягають.

Разом з тим, Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказаний висновок Верховного Суду України, відповідно до положень ст. 242-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов'язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов'язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов'язок розв'язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Дана норма кореспондується з положеннями підпункту 201.16.4 пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якої податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 20.12.2017, подану ТОВ "Ташань", тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Беручи до уваги те, що ТОВ "Ташань" при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн., і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 881 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань" (вул. М. Грушевського, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36021, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 20.12.2017, подану ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Ташань".

Стягнути на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Ташань" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 881 грн (вісімсот вісімдесят одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби у Полтавській області ().

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5