Справа № 813/3760/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/12027/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

позивача - ОСОБА_3

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (головуючий суддя: Брильовський Р.М., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту постанови - 28.11.2017) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (Львіврибохорона) в особі Заступника начальника (голова ліквідаційної комісії) Сисун З.М. про визнання незаконним і скасування наказу,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (Львіврибохорона) в особі Заступника начальника (голова ліквідаційної комісії) Сисун З.М., в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ від 18.09.2017 № 2-С «Щодо винесення дисциплінарного стягнення ОСОБА_3».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний наказ прийнятий з грубими порушеннями чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач не вчиняв жодних порушень, виконував свої посадові обов'язки в повній мірі, в описовій частині наказу відсутні відомості, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач та порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким скасувати оскаржуваний наказ.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що його обов'язки чітко визначені посадовою інструкцією завідувача сектора юридичного забезпечення та роботи з персоналом та положенням про сектор юридичного забезпечення та роботи з персоналом Львіврибоохорони. Тобто, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, при цьому, факт такого порушення належним чином повинен бути зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до цього виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного невиконання або неналежного виконання покладених на працівника трудових обов'язків. В оскаржуваному наказі відповідач обмежився лише загальним посиланням на перелік вимог, якими повинен керуватися у своїй роботі завідувач сектора юридичного забезпечення та роботи з персоналом Львіврибохорони.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи та порядку застосування вимог матеріального і процесуального права, що свідчить про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов'язковою в судовому засіданні не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.04.2014 на підставі Наказу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області № 17-ОС ОСОБА_3, призначено на посаду завідувача сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області .

Наказом голови ліквідаційної комісії (заступника начальника Львіврибоохорони) Сисуна З.М. від 18.09.2017 № 2-С «Щодо винесення дисциплінарного стягнення ОСОБА_3.», відповідно до ст. ст. 64, 65, п. 3 ст. 66 Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновку дисциплінарної комісії Львіврибоохорони від 11.09.2017 за невиконання посадових обов'язків, наказів (розпоряджень) та доручень заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (голови ліквідаційної комісії), прийнятих у межах його повноважень, оголошено догану завідувачу сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Львіврибоохорони ОСОБА_3

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 немає, оскільки приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач діяв у межах наданої йому компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.

З цими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується з, таких мотивів.

Порядок проходження державної служби, особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців врегульовано Законом України «Про державну службу» та чинним законодавством про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу України» державний службовець зобов'язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державну службу України» державний службовець зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Частино 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу України» визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу України» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про державну службу України» визначено види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування, а саме до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу України» передбачено, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Згідно абз. 3 ст. 149 Кодексу законів про працю України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В Протоколі № 5 дисциплінарної комісії Львіврибоохорини з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців (а. с. 60-63), зазначено, що 24.05.2017 Заступником начальника Управління (голова ліквідаційної комісії) Сисун З.М. написано інформаційну довідку щодо дій завідувача сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області ОСОБА_3, згідно цієї довідки, останній порушив вимоги «Положення про Сектор юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області» та «Посадову інструкцію завідувача сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області» не передавши, йдучи у відпустку, наявні в нього матеріали справи, а також не виконав розпорядження № 3 від 09.03.2017 щодо надання інформації про участь у судових засіданнях та про результати розгляду справ. За наслідками розгляду дисциплінарної справи, Комісією колективно було запропоновано рекомендувати голові ліквідаційної комісії Сисуну З.М. оголосити позивачу догану.

Згідно оскаржуваного наказу (а. с. 19), позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності (оголошено догану), за невиконання посадових обов'язків, наказів (розпоряджень) та доручень заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (голови ліквідаційної комісії).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Суб'єкт призначення/керівник державної служби при виборі виду дисциплінарного стягнення враховує обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність державного службовця. З метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, встановлення та документування обставин, що в подальшому враховуватимуться суб'єктом призначення/керівником державної служби при виборі застосовуваного виду дисциплінарного стягнення утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, дисциплінарна комісія формує дисциплінарну справу.

Так, судом апеляційної інстанції, встановлено, що дисциплінарна комісія при розгляді питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 не обґрунтувала чому саме такий вид стягнення було застосовано до позивача, не враховано, що останнього вперше притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відсутні відомості про те, яку шкоду завдано державному органу діями позивача.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У п. 58 справи «Серявін та інші проти України» заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010 Європейський Суд з прав людини зазначає, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідач при прийняті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не обґрунтував належним чином підставність притягнення ОСОБА_3 до відповідальності та застосування саме цього виду стягнення.

Щодо не виконання позивачем своїх службових обов'язків, суд апеляційної інстанції зазначає, наступне.

Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області Кравець Л.М. 04.01.2013 затвердив Положення про Сектор юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення визначено, що Сектор юридичного забезпечення та роботи з персоналом (далі - Сектор) є самостійним структурним підрозділом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (далі - Управління).

Пунктом 1.4 та 1.5 Положення визначено, що Сектор очолює завідувач. Завідувач Сектору призначається на посаду і звільняється з посади за погодженням з Держрибагенством України та наказом начальника Управління.

У разі відсутності завідувача Сектору (відпустка, відрядження, хвороба тощо) його функціональні обов'язки покладаються на головного спеціаліста.

Зокрема п.п. 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 Положення визначено, що за завідувач Сектору підпорядковується безпосередньо начальнику Управління. Здійснює керівництво діяльністю Сектора, розподіляє обов'язки між працівниками, організовує та контролює їх роботу.

Завідувач Сектору організовує роботу з документами у відповідності до вимог чинного законодавства. (п.п. 4.2.13 п. 4.2 Положення).

Виконує за дорученням керівництва завдання, отримані від органів виконавчої влади вищого рівня, готує керівництву доповідні записки, проекти наказів та розпоряджень (п.п. 4.2.16 п. 4.2 Положення).

Розділом 6 Положення визначено, що завідувач Сектору роботи з персоналу несе особисту відповідальність перед керівником Управління. За трудову та виконавську дисципліну працівників Сектору, виконання ними своїх посадових обов'язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці та пожежної безпека.

Начальником Львіврибоохорони Кравцем Л.М. 04.04.2014 затверджено Посадову інструкцію завідувача сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (далі - Посадова інструкція).

Пунктом 1.2 Посадової інструкції визначено, що завідувач сектору кадрової роботи Управління безпосередньо підпорядковується начальнику Управління.

Завідувач сектору Управління призначається на посаду за погодженням Голови Держрибагентства та звільняється з посади начальником управління (1.3 Посадової інструкції).

Згідно з п. 1.5 Посадової інструкції на час відпустки, хвороби чи відсутності за іншими причинами завідувача сектору його обов'язки виконує головний спеціаліст Сектору.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції, що саме завідувач сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Львіврибоохорони ОСОБА_3 повинен забезпечувати роботу ввіреного йому підрозділу на час перебування у відпустці є помилковим, оскільки, згідно абз. 2 п. 1.5 Положення та п. 1.5 Посадової інструкції у разі відсутності завідувача Сектору (відпустка, відрядження, хвороба або з інших причин) його функціональні обов'язки покладаються на головного спеціаліста Сектору.

Також слід вказати, що перебування позивача у відпустці підтверджується Наказами Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області від 06.03.2017 № 2-Вп, тривалість відпустки з 13.03.2017 по 01.04.2017, (а. с. 78); 03.05.2017 № 4-Вп, тривалість відпустки з 10.05.2017 по 09.07.2017, (а. с. 79); від 03.07.2017 № 13-Вп, тривалість відпустки з 10.07.2017 по 21.07.2017, (а. с. 80); від 31.07.2017 № 18-Вп, тривалість відпустки з 01.08.2017 по 20.08.2017, (а. с. 80 зворот).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що завідувач сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області ОСОБА_3 свої посадові обов'язки виконував сумлінно і добросовісно, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, Положенням про Сектор, начальником якого він є, та Посадової інструкції завідувача сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом Львіврибоохорини. Так, як, жодних доказів заподіяння діями чи бездіяльністю шкоди інтересам Управлінню охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області під час роботи позивача на займаній посаді відповідачем не надано, не здобуті вони і судом під розгляду справи, отже, підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не має, наказ від 18.09.2017 № 2-С підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 640 грн, що підтверджується квитанцією № 136 від 31.10.2017. При поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 704 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.923859075.1 від 22.12.2017.

Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір за подання позовної заяви і апеляційної скарги необхідно стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області, на користь позивача в розмірі 1344 грн.

З наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 813/3760/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області від 18.09.2017 № 2-С «Щодо винесення дисциплінарного стягнення ОСОБА_3».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1344 грн (одна тисяча триста сорок чотири гривні).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Повне судове рішення складено 26.03.2018