Справа № 2-а-1562-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2 -а- 1562 2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року суддя Іванківського районного суду Київської області судді Слободян Н.П.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахування і стягнення недоотриманих сум, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2010 року позивачка звернулася з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, в якому просить: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо нарахування та виплати належної їй основної та додаткової пенсії та зобов'язати відповідача зробити її перерахунок відповідно до ст. 50, 54 Закону країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.05.2010 року, а також перерахунок та виплату доплати, передбаченої ст. 39 зазначеного Закону України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та доплати, як дитині війни за цей же період. Справу просила розглянути без її участі.

03.11.2010 року у справі відкрито скорочене провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області направив письмове заперечення проти позову, яке обгрунтовували тим, що управління діяло відповідно до чинного законодавства, постанов КМ України, просили справу розглянути без участі їх представника.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській A EC категорії 1,що підтверджується посвідченням серії А № 047482, виданим 27.12.1994 року. Згідно із довідкою МСЕК серії МCE № 145174 від 21.09.1994 року позивачку визнано безстроково інвалідом II групи внаслідок загального захворювання; оскільки позивачка народилася 05.04.1938 року, вона відповідно до ст. 1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни відноситься до категорії «діти війни», постійно проживає на радіоактивно забрудненій території в с. Старі Соколи Іванківського району Київської області, яке відноситься до зони добровільного гарантованого відселення.

Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду в Іванківському районі Київської області та отримує нараховану ним пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основна і додаткова пенсії є значно нижчим, ніж передбачено Законом.

Оскільки позивачка постійно проживає на радіоактивно забрудненій території в с. Старі Соколи Івакківського району, яке відноситься до зони добровільного гарантованого відселення, що підтверджено паспортними даними позивачки та довідкою з місця проживання їй також відповідачем виплачується підвищення до пенсії за проживання у цій зоні у розмірі 10 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах ... інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 цього ж Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи виплачується основна пенсія, розмір якої не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Основна і додаткова пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив .. суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань .

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі. А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству (№ 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року. № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту ( п.6).

9

Щодо решти вимог позивачки суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсіонеру, який постійно проживає на території добровільного гарантованого відселення повинна на виплачуватися доплата у розмірі 2 мінімальних заробітних плат щомісяця. !

Позивачці, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у вищезазначеній зоні радіоактивної, забруднення відповідачем виплачувалися кошти, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з суми відповідно 10 грн. 50 коп. ( 3 зона), встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, що підтверджується відповідями відповідача на звернення позивачки та довідкою про розмір пенсії.

Законодавче регулювання відносин з виплати доплати пенсіонерам, які проживають н радіоактивно забрудненій території визначалось ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 06.06. і 996 року №230/9 ВР), оскільки обмеження щодо її застосування було скасовано, а жодних інших обмежень Верховна Ради України не встановлювала.

Крім того, позивачка відповідно до ст. і Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання передбачених цим Законом пільг та державної соціальної допомоги.

Ст. 6 зазначеного цього Закону передбачено право таких громадян на отримання держави* соціальної підтримки, а саме підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, проте зазначена надбавка позивачці виплачується у значно меншому розмірі, що також призвело до порушення її права.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлені ст. 39. 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є неправомірною. Подальші перерахунок та виплата пенсії та доплат до неї позивачам має проводитись відповідачем з урахуванням вимог вказаних Законів та зміни мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст. 22, 46, 92, 152 Конституції України, ст. 39, 50, 54 Законом України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 79, 122, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати дії відповідача - управління пенсійного фонду України в Київській області - що; нарахування та виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії, доплати за проживання на радіоактивно забрудненій території та доплати, як дитині війни у розмірах нижчих, ніж передбачено ст. 39, 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними,

2.Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Київської області зробити перерахунок ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, виходячи і встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком та 7. мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 03.05.2010 року стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум.

3.Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Київської області зробити ОСОБА_1 перерахунок доплати за проживання на радіоактивній забрудненій території, виходячи з встановленого розміру двох мінімальних заробітних плат, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 03.05.2010 року та стягнути перераховані недоплачу кошти з урахуванням вже виплачених сум.

4.Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з розміру, встановленого ч.І ст.28 ЗУ «Про| обовязкове пенсійне страхування» за період з 03.05.2010 року та стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум.

5 Допустити у справі негайне виконання.

6.Від сплати судового збору сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржене Київського Апеляційного Адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом десяти днів після отримання її копії.

Суддя