Справа № 807/156/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 року м. Ужгород№ 807/156/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калинич Я. М.

при секретарі - Багарі М.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання дій протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (90000, Закарпатська область, смт. Міжгір'я, вул. Шевченка, 162) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (90000, Закарпатська область, смт. Міжгір'я, вул. Шевченка, 99) про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Підставою для звернення з даним позовом до суду стало прийняття старшим державним виконавцем Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області постанови від 9 лютого 2018 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Міжгірського РВ ДВС від 16 листопада 2017 року про накладення штрафу. Позивач вважає, що оскаржуваною постановою відповідача порушено її права щодо вчинення останнім виконавчих дій неупереджено, ефективно та у повному обсязі.Зазначила, що відповідачем, при винесенні постанови від 9 лютого 2018 року, не у повному обсязі з'ясовано причини невиконання рішення Міжгірського районного суду від 21 січня 2010 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що оскаржувана постанова, на її думку, є незаконною з огляду на те, що прийнята без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме, винесена не за місцем вчинення виконавчих дій та без участі боржника, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позов, що наявні в матеріалах справи.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Правовідносини у даній справі врегульовано Конституцією України, кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями.

Згідно із п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.07.2017 старшим державним виконавцем Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 54232522 за виконавчим листом № 302/1073/16-ц, виданим Міжгірським районним судом 14.06.2017 у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа Міжгірська селищна рада Закарпатської області, про усунення перешкод у користуванні підїзною дорогою (а.с. 35-37, 41-43).

2 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_6 у присутності стягувачів складено Акт про невиконання боржниками рішення суду (а.с. 44).

Постановою старшого державного виконавця Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 3 листопада 2017 року у рамках виконавчого провадження № 54232522 за невиконання у встановлений строку рішення суду на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 грн. (а.с. 45-47).

14 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_6 у присутності сторін виконавчого провадження вдруге складено Акт про невиконання боржниками рішення суду, на підставі якого постановою від 16 листопада 2017 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400 грн. (а.с. 49, 50-52).

Зазначена постанова, у силу вимог ст. 3 ч.1 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавчим документом і підлягає примусовому виконанню.

Постановою від 9 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження № 55763598 з примусового виконання постанови державного виконавця про накладення штрафу від 16.11.2017 (а.с. 53-54).

Зазначена постанова державного виконавця є предметом розгляду у даній справі.

Частинами 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки боржником ОСОБА_7 постанови старшого державного виконавця Почіль І.М. від 03.11.2017 та 16.11.2017 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не оскаржувались, не були скасовані у встановленому законодавством порядку, а відтак набрали законної сили і, відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню, у суду відсутні підстави для скасування постанови від 9 лютого 2018 року про відкриття виконавчого провадження, яка прийнята державним виконавцем з дотриманням вимог законодавства.

Крім цього, слід зазначити, що законодавством не передбачено під час ухвалення державним виконавцем рішення (складання процесуальних документів) про накладення на сторону виконавчого провадження штрафу за невиконання рішення суду, виклик сторін (участь сторін виконавчого провадження), а тому, посилання позивача на такі дії виконавця не мають під собою правового підґрунтя.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» учасники виконавчого провадження за необхідності, яка визначається виконавцем, мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій, а не у процесі виготовлення процесуальних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог щодо неправомірності дій відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови та, відповідно, порушення прав позивача.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання дій протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_8