Справа № 2а-8715/11/2670
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 березня 2018 року

справа №2а-8715/11/2670

адміністративне провадження №К/9901/619/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2011 року у складі судді Федорчука А.Б. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року у складі колегії суддів Чаку Є.В., Файдюк В.В., Старова Н.Е. у справі №2а-8715/11/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКО» до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

17 червня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКО» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення податкового органу від 18 жовтня 2010 року №/0, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 585519 грн. 75 коп. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 292759 грн. 88 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

21 вересня 2011 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, позов Товариства задоволено, скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби від 18 жовтня 2010 року №/0.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій висновувались на правомірності формування позивачем податкового кредиту за квітень та червень 2010 року за взаємовідносинами із Товариством з обмеженою відповідальністю «Штудіан» та недоведеності податковим органом податкового правопорушення покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

06 листопада 2012 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами підпунктів 7.4.1, 7.4.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР та статті 70, 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Жодного аргументу про те, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права податковий орган не наводить, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди відповідача з оцінкою доказів судами.

Від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких Товариство зазначає, що всі доводи заявника касаційної скарги стосуються порушень податкового законодавства з боку іншої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Штудіан». Вказує, що судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем у перевіряємому періоді належним чином та у встановлені строки подавалась податкова звітність. Відповідач не надав жодних доказів відсутності податкових накладних або їх невідповідності встановленим вимогам законодавства. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

20 грудня 2012 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою (суддя Бившева Л.І.).

03 січня 2018 року справа №2а-8715/11/2670 надійшла на адресу Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки позивача щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року, яким встановлено заниження Товариством податку на додану вартість на загальну суму 585 519,75 грн., з них в квітні 2010 року - 316 040,10 грн., в червні 2010 року - 269 479,65 грн., внаслідок порушення позивачем пп.7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР.

В основу податкового правопорушення податковим органом покладений сумнів у виконанні між позивачем та його контрагентом договору поставки №22/03 від 22 березня 2010 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно з'ясували обставини, що мають значення для справи, встановили факти їх здійснення та відображення в первинних документах, долучених до матеріалів справи, подальшого продажу придбаного товару.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що на час укладання та виконання договору його контрагент Товариство з обмеженою відповідальністю «Штудіан» не ліквідовано, його діяльність не припинено. Датою припинення юридичної особи цього Товариства за відомостями ЄДРПОУ є 16 березня 2012 року, провадження у справі про банкрутство порушена ухвалою Господарського суду м. Києва 03 грудня 2010 року. Відтак, жодного відношення ці юридичні факти до виконання господарських операцій та формування податкового кредиту квітня - червня 2010 року не мають.

Колегія суддів погоджується також з висновками судів попередніх інстанцій про неприйнятність посилань відповідача на постанови Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2010 року у справі № 4-1410/10 та від 21 січня 2010 року у справі № 4-168/10, якими наданий дозвіл на проведення обшуку в транспортних засобах - автомобілях. Будь-які інші процесуальні дії та рішення в межах цих кримінальних провадженнях відсутні.

Суд зазначає, що судом першої та апеляційної інстанцій встановлене дотримання усіх ознак формування податкового кредиту, передбаченого пунктом 1.3 статті 1, підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Жодного застереження, окрім посилання на нереальність господарських операцій, в порушення цих норм податковий орган не навів.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року у справі №2а-8715/11/2670 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А. Васильєва

С.С. Пасічник