Справа № 488/4127/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 488/4127/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону Бошинської Юлії Вікторівни про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, 21.10.2016 р. відносно нього інспектором патрульної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом на перехресті вулиць Інгульська, 1-а та Херсонське шосе на заборонний сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач зазначав, що дії відповідача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності були вчинені неправомірно, а саме: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи - проігнорувавши порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 21.10.2016 року інспектором УПП в місті Миколаєві Бошинською Ю.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 155257, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідно до якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. З постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем Peugeot partner 1.6, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Інгульська, 1-а та вул. Херсонське шосе на заборонний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 "ґ" ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КпАП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КпАП України.

За змістом частини 2 статті 122 КпАП України передбачена відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

На підставі статті 86 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При цьому в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2

На підставі 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частин 2, 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При цьому суд апеляційної інстанції дослідив відеозаписи руху транспортного засобу апелянта.

Так з відеозапису № 2 вбачається, що транспортний засіб перед початком руху знаходився за стоп-лінією та знаком "СТОП".

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів апелянта, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення варто зазначити наступне.

Так, згідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2017 року у справі № 488/4127/16-а - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення - 23 березня 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.