Справа № 686/840/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/840/18

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

20 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

19 березня 2018 року на адресу суду надійшов відзив управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому зазначено, що постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 503623 винесено відповідно до вимог статей 283, 284 КУпАП. Також вказано, що до позивача правомірно застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 05 січня 2018 року рядовим поліції роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Цісарук Юлією Олегівною відносно ОСОБА_2 винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. в зв'язку з тим, що він 05 січня 2018 року о 11 год. 31 хв. керуючи транспортним засобом БМВ 730 Д, державний номер НОМЕР_1, в м. Хмельницькому проїхав перехрестя вулиць Бандери та Зарічанської на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 "г" Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 503623, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач проїхав на заборонений сигнал світлофора (жовтий), на підставі чого, відповідачем правомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та накладено на нього штраф у розмірі 425 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів.

Відповідно до пункту 8.7 Правил дорожнього руху світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пунктом 8.7.3 "г" Правил дорожнього руху визначено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно з пунктом 9.2 "б" Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом апеляційної інстанції оглянуто відеозаписи подій 05 січня 2018 року, здійснених за допомогою відеореєстраторів позивача та відповідача.

Відеозапис відповідача не дає можливості встановити точно місцезнаходження позивача при включенні жовтого сигналу світлофору, оскільки запис здійснено зі значної відстані та під іншим кутом, ніж запис позивача.

З копії відеозапису позивача, колегією суддів встановлено, що 05 січня 2018 року автомобіль марки БМВ 730 Д, що належить позивачу, рухався через перехрестя, яке регульоване світлофорами, проїхавши дорожню розмітку 1.12. Правил дорожнього руху та перебуваючи фактично на розмітці пішохідного переходу, керуючись пунктом 8.11. Правил дорожнього руху продовжив рух далі та закінчив маневр повороту на перехресті.

Також вказані обставини підтверджуються фотокопіями із відтвореного відеозапису (а.с. 6-7).

Крім того, обидва записи засвідчують, що позивач не створив небезпеки або перешкод у русі для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, позивач не допустив порушення вимог пункту 8.7.3."г" Правил дорожнього руху України.

Отже, судом встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, фото- чи відео матеріалів тощо.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Суд першої інстанції взагалі не надав оцінки наданому позивачем відеозапису, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову серії БР № 503623 від 05 січня 2018 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії рядового поліції роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Цісарук Юлії Олегівни щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 503623 від 05 січня 2018 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 503623 від 05 січня 2018 року та закрити провадження у справі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 березня 2018 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Гонтарук В. М. Сторчак В. Ю.