Справа № 766/19873/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/19873/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Майдан С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді- доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не проведення перерахунку пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 03 травня 2017 року №351/19/01-2017; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії відповідно до вище зазначеної довідки, починаючи з 01 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відмова Управління у перерахунку пенсії з урахуванням наданої довідки є протиправною та порушує її права на пенсійне забезпечення.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ГУПФ України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що підстави для перерахунку колишнім працівникам органів внутрішніх справ України за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 2005 року, де отримує пенсію, призначену їй згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У звязку зі змінами діючого законодавства, а саме ч.3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області була виготовлена довідка від 03 травня 2017 року №351/19/01-2017 про новий розмір грошового забезпечення ОСОБА_3, прирівняне до грошового забезпечення поліцейських та направлена до пенсійного органу. Проте, у червні 2017 року позивач отримала пенсію у попередньому розмірі.

У липні 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про необхідність перерахунку пенсії та приведення її розміру у відповідність до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 27 липня 2017 року за вих. №93/В-99-1 відповідач відмовив ОСОБА_3 у перерахунку її пенсії, з посиланням на відсутність коштів для такого перерахунку пенсії.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичними складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром є більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Окрім цього, згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок перерахунку пенсій), перерахунок раніше призначених, відповідно до Закону №2262, пенсій, проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Водночас, абзацом 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно зі статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом №2262.

У свою чергу, грошове забезпечення поліцейських установлено Постановою №988, якою затверджено схеми та розмір окладів.

Системний аналіз вищевказаних положень Законів України та підзаконних нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що починаючи з 1 січня 2016 року за позивачем на законодавчому рівні закріплено право на перерахунок призначеної йому пенсії за Законом №2262, з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, зокрема, визначених відповідно до Постанови №988.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262 (у редакції Закону України від 15 липня 2015 року №614, який набрав чинності 01 січня 2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постанови №988 та Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» (далі - Закон №900), яким внесено доповнення до статті 63 Закону №2262, не проведений з 01 січня 2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України №2262.

Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у рішенні від 15 лютого 2018 року (справа №820/6514/17), за результатами розгляду зразкової справи, вказавши, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988 згідно із Законом №900 і такий перерахунок має бути здійснений саме з 01 січня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дана справа є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, а тому колегія суддів враховує вказані правові висновки Верховного Суду.

Щодо посилань апелянта на відсутність коштів для здійснення відповідного перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Таким чином, доводи апелянта про те, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій слід забезпечити після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України є необґрунтованими та не можуть позбавляти права пенсіонера на перерахунок його пенсії.

Отже, чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено. Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_4