Справа № 808/3600/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

19 березня 2018 року Справа № 808/3600/17 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом ОСОБА_3

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просить скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 28.08.2014 №498-25, винесену Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя відносно позивача.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання (вх. №4342 від 12.02.2018) про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з позовом. На обґрунтування даного клопотання посилається на приписи п. 56.3, п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України та зазначає, що податкова вимога форми «Ф» від 28.08.2014 №498-25 ОСОБА_3 не отримана, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, яка здійснена 01.10.2014. Вказує, що про порушення своїх прав позивачу стало відомо тільки 19.05.2017, коли останнім отримано копію позовної заяви про стягнення 211 207,22 грн. заборгованості з орендної плати за землю, до якої додано оскаржувану вимогу. Таким чином, на думку представника позивача, податкова вимога фактично отримана ОСОБА_3 тільки 19.05.2017, до цього він не знав про її існування і відповідно не міг її оскаржити. У зв'язку із викладеним, вважає, що строк для оскарження податкової вимоги форми «Ф» від 28.08.2014 №498-25 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте 13.12.2017 надав суду із клопотання (вх. №35567), в якому просить позовну заяву залишити без розгляду, у зв'язку із тим, що адміністративний позов подано з пропущенням строку для оскарження податкової вимоги від 28.08.2014 №498-25, строк для оскарження її в судовому провадженні не підлягає поновленню. Пояснює, що згідно із п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Запорізькій області в автоматизованому режимі сформовано оскаржувану податкову вимогу на суму 13 958,52 грн. На підставі п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкова вимога направлена ОСОБА_3 рекомендованим листом про вручення 28.08.2014 та повернулась 01.10.2014 із відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання», а отже, вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Посилається на приписи ст. 56, 102 Податкового кодексу України та вказує, що платник має право оскаржити рішення податкового органу в будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів. Враховуючи викладене, на думку представника відповідача, доводи позивача про те, що він не знав про наявність податкової вимоги, про яку йому стало відомо нібито у червні 2017 році не підтвердженні доказами.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали та оголошено про час виготовлення її у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника позивач, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Так, 28.08.2014 на адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) поштою направлена податкова вимога від 28.08.2014 № 498-25 на загальну суму 13 958,52 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків 01.10.2014 із відміткою відділення поштового зв'язку «За закінченням терміну зберігання», що саме представником позивача не заперечене.

Згідно з частинами першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, протягом якого особа, яка вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень порушують її права чи інтереси, може звернутися до суду за захистом.

Таким чином, строк звернення до суду - це прийом юридичної техніки, який функціонально пов'язаний із реалізацією права на судовий захист і визначає його часові межі.

Строк звернення до суду може бути загальним або спеціальним. Спеціальні строки звернення до суду встановлюються КАС або іншими законами.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

У відповідності до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі є податкова вимога від 28.08.2014 №498-25, проте адміністративний позов до канцелярії суду позивачем подано лише 27.11.2017. Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений КАС України.

Суд зауважує, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд не приймає посилання представника позивача на ту обставину, що про порушення своїх прав позивачу стало відомо тільки 19.05.2017, коли останнім отримано копію позовної заяви про стягнення 211 207,22 грн. заборгованості з орендної плати за землю, до якої додано оскаржувану вимогу, та не вважає поважною причиною пропущення процесуального строку звернення до суду неотримання поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання.

За приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкова вимога від 28.08.2014 № 498-25 вважається врученою 01.10.2014 позивачу належним чином, доказів протилежного позивачем суду не надано.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В ухвалі від 30.11.2017 про відкриття провадження у справі суд не вирішував питання про поновлення позивачу строку на звернення до суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні, у зв'язку з чим подана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача, представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду - відмовити.

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкової вимоги залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294,295 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2018.

Суддя І.В.Батрак