Справа № 301/470/18
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/470/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О, при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до інспектора взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: УПП в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №214706 від 26.02.2018 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, 26.02.2018 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді 340 грн. штрафу. Зі змісту постанови вбачається, що 26.02.2018 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мазда 6», державний номерний знак «АО 0655 ВМ», на автомобільній дорозі Р09 Мукачево Рогатин 62 км + 520 м, рухався в темну пору доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3. підпункт «в)» ПДР України.

Вважає, що оскаржуваною постановою на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, а постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Так, 26.02.2018 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_1 їхав з м. Хуст додому в м. Іршава. Під час руху позивач був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він їде з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла. На це позивач повідомив працівниками поліції, що перед початком руху він завжди перевіряє технічний стан автомобіля і все працювало, в тому числі, і обидві фари в режимі ближнього світла. Під час руху у звязку із поганим станом дороги, можливо, ліва фара в режимі ближнього світла вийшла із ладу, а самостійно, без допомоги фахівця, він не зможе вночі замінити необхідну лампу, тому після приїзду додому він обовязково звернеться до автомобільного сервісу з даного приводу. Позивач звернув увагу поліцейських на вказану обставину, на що отримав відповідь, що вони змушені притягнути його до адміністративної відповідальності. Крім цього, інспектором Рац М.В. не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, копія такого позивачу не вручалася, натомість відразу винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення. ОСОБА_1 не було розяснено права, передбачені ст.268 КУпАП, і не надано можливості ними скористатися. Таким чином, інспектором Рац М.В. винесено оскаржувану постанову за відсутності доказів і лише на основі власних припущень та переконань, без належної оцінки всіх доказів в їх сукупності. Просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити, а також розглянути справу по суті у його відсутності (а.с. 15).

Відповідач інспектор Рац М.В. - субєкт владних повноважень - в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, письмових пояснень, заяв про розгляд справи без його участі не подав (а.с.13).

Представник третьої особи УПП в Закарпатській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини його неявки не відомі (а.с.14).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії БР №214706 від 26.02.2018 року (а.с.5).

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 26.02.2018 року в день її винесення.

До суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 07.03.2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.1).

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем дотримано визначений ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Згідно оскаржуваної постанови серії БР №214706 від 26.02.2018 року, «ОСОБА_1 26.02.2018 року о 21 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «Мазда 6», державний номерний знак «АО 0655 ВМ», на автомобільній дорозі Н-09 Мукачево Рогатин 52 км + 520 м, рухався в темну пору доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3. підпункт «в)» ПДР України». Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Однак, у постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не наведено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 252 та 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вказані положення закону дотримані не були, свідченням чого є як відсутність посилання на докази в самій оскаржуваній постанові, так і відсутність яких-небудь додатків до постанови, на основі яких посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, так і позовної заяви оскаржувана постанова була винесена відповідачем безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Рішення) у п.1 резолютивної частини вказав, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У ст.258 ч.1 та ч.2 КУпАП визначено вичерпний перелік випадків, коли адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

До вказаного переліку стаття 121 КУпАП не належить та з оскаржуваної постанови вбачається, що особа оспорює допущення нею правопорушення.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. (абзац 3 п.2.3. Рішення).

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи інспектором Рац М.В. носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником патрульної поліції наперед.

Розгляд посадовою особою справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та производить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; у таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач в судове засідання не зявився та відповідно до ст.77 КАС України не надав суду доказів на спростування позовних вимог та документів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, не навів доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення, законності та обґрунтованості накладення на позивача стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КУпАП.

Враховуючи, що в оскаржуваній постанові не наведено докази, що передбачені ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи конкретні обставини справи та вимоги ст. 9 КУпАП, згідно якої адміністративним правопорушенням є винна дія особи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП не доведена.

Враховуючи наведене, суд вважає скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Керуючись ст. ст. 9, 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015, ст. ст. 2, 9, 73-77, 90, 205 ч.1, 242-246, 262, 286, 295 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 серії БР №214706 від 26 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського адміністративного апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому постанову суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.

Головуюча : М. О. Пітерських