Справа № 671/1818/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 671/1818/17

Головуючий у 1-й інстанції: Павлова А.С.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

21 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року (м. Волочиськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 206028 від 22.10.2017 р. (а.с. 8) позивача визнано винним, в тому, що він, керуючи транспортним засобом Камаз-5320, номерний знак НОМЕР_1, 22.10.2017 р. о 10:10 год. на а/д М-12 "Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка" 189 км + 250 м, перевозив дизельне паливо відповідно до копії видаткової накладної № 09 від 08.10.2017 р. у кількості 7000 літрів, інформаційна таблиця небезпечного вантажу не відповідає вимогам ДОПНВ (невірно заповнена товарно-транспортна накладна), чим порушив п. 22.5, п. 30.3 "д" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до положень п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Згідно п. 30.3 "д", на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: "Інформаційна таблиця небезпечного вантажу" - прямокутник оранжевого кольору із світлоповертальною поверхнею та каймою чорного кольору. Розміри знака, написи ідентифікаційних номерів виду небезпеки і небезпечної речовини та його розміщення на транспортних засобах визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ставиться у вину те, що інформаційна таблиця небезпечного вантажу на його транспортному засобі не відповідає вимогам ДОПНВ (Європейській Угоді про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів прим. Суду) (невірно заповнена товарно-транспортна накладна).

Суд зазначає, що в тексті ДОПНВ, взагалі відсутні будь-які посилання на товарно-розпорядчі документи, в тому числі, на товарно-транспортні накладні.

Якщо ж припустити, що інспектор мав на увазі невідповідність інформаційної таблиці небезпечного вантажу та невірність заповнення товарно-транспортної накладної, як окремих складів правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, то, в постанові відсутні відомості про те, яким саме характеристикам не відповідає інформаційна таблиця небезпечного вантажу і що саме неправильно заповнено у наданій позивачем накладній. При цьому, з постанови слідує, що жодних порушень п. 2.1 "б" ПДР ОСОБА_2 не інкримінувалося.

Окрім того, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на порушення норм ДОПНВ позивачем, а відтак, твердження апелянта про те, що інформаційна таблиця небезпечного вантажу не відповідає вимогам ДОПНВ є безпідставним.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач в апеляційній скарзі не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні даного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що інформаційна таблиця небезпечного вантажу не відповідала вимогам п. 30.3 (д) ПДР України та невірно заповнена товарно-транспортна накладна є необгрунтованими, оскільки з оскаржуваної постанови неможливо встановити, що саме порушив позивач.

Що стосується посилання апелянта на відеозапис, який міститься в матеріалах справи, то колегія суддів зазначає, що даний відеозапис не містить докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.