Справа № 219/14361/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року справа №219/14361/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г.

секретар судового засідання - Токарева А.Г.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 03.01.2018 року № 6/Д/05-70-00

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2018 року у справі № 219/14361/17 (головуючий 1 інстанції Погрібна Н.М., м. Бахмут, повний текст складено 08 лютого 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби Стельмаченка Євгена Євгеновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника Управління ПМП Стельмаченка Є.Є. про скасування постанови від 25.09.2017 року в справі про порушення митних правил № 0084/70000/17.

Рішенням від 01 лютого 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області відмовив у задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю доводів позовної заяви.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу в якій, пославшись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2018 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що притягуючи його до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, відповідач не врахував, що відповідальність згідно з цією нормою, наступає лише при ввезені транспортного засобу на територію України через митний кордон і за наявності письмової декларації, заповненої особою, яка ввозить транспортний засіб. Наголошує, що він не здійснював декларування товару, а здійснювалось декларування порожнього транспортного засобу. Тобто, позивач не вносив у митну декларацію недостовірні відомості про товар у розумінні статті 485 Митного кодексу України. Звертає увагу на те, що судом не враховано документів із СТО щодо вимушеного перебування автомобіля на ремонті. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні письмові докази з інформаційного комплексу Єдина автоматизована інформаційна система із зазначенням митного органу призначення, через який позивач мав здійснити вивезення транспортного засобу. Зауважує, що в постанові митного органу відсутні докази про митну вартість товару, відносно якого були надані податкові пільги під час здійснення митного оформлення. Вважає, що відомості зазначені у листах управління адміністрування митних платежів є інформативними і не можуть бути повністю достовірними та як належними засобами доказування.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні, проти чого заперечував представник відповідача, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, встановила наступне.

Позивачем, через митний пост «Північний» Житомирської митниці ДФС, 18.03.2017 року на митну територію України ввезено транспортний засіб «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі транзиту.

01.08.2017 року в результаті опрацювання листа Житомирської митниці ДФС № 760/7/06-70-20 від 31.03.2017 року щодо порушення строків, визначених ст. 95 МК України, Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0063/70000/17 у відношенні ОСОБА_2 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Донецької митниці ДФС від 22.08.2017 року у справі про порушення митних правил № 0063/70000/17 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, до органу доходів і зборів більше ніж на десять діб.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до заступника начальника Донецької області ДФС - начальника Управління ПМП Стельмаченко Є.Є. про скасування постанови від 22.08.2017 року - відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року вищевказане рішення залишено без змін.

Згідно з інформацією бази даних автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор», транспортний засіб «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з митної території України після 22.08.2017 року не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Відповідно до листа завідувачого сектору розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Донецької митниці ДФС від 29.08.2017 року № 111/ВН/05-70-08, позивач із заявою про продовження строку перебування на митній території України транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у період з 01.08.2017 року по 29.08.2017 року не звертався.

Згідно з відповідями митниць ДФС на лист Донецької митниці ДФС від 28.08.2017 № 5055/7-05-70-20-04, інформація щодо звернень ОСОБА_2 з приводу поміщення транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили - відсутня.

Відповідно до висновку № 1614 судової авто-товарознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.09.2017 року вартість транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, становить 1 999,00 євро (що, згідно з курсом валют, встановлених Національним Банком України на 18.03.2017 року складає 57846,41 грн).

Згідно з листами Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 01.09.2017 року № 397/ВН/05-70-19-01 та від 20.09.2017 року № 443/ВН/05-70-19-01 сума пільг, наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування ОСОБА_2 при ввезенні транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, складає 230 336,69 грн. (а саме, ввізне мито - 5 784,64 грн., акциз - 176 521,53 грн., ПДВ - 48 030,52 грн.).

Посадовою особою Донецької митниці ДФС 07.09.2017 року був складений протокол про порушення позивачем митних правил № 0084/70000/17, що передбачено ст. 485 Митного кодексу України.

На підставі вказаного протоколу від 07.09.2017 року відповідачем була прийнята постанова від 25.09.2017 року в справі про порушення митних правил № 0084/70000/17, за якою відповідачем встановлено, що позивач використовував транспортний засіб «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 230 336,69 грн, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 691 010,07 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України визначені статтею 381 Митного кодексу України, за приписами якої громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Частиною 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Як передбачено, п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні, зокрема, бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм права вбачається обов'язок особи у визначений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «Транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов'язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Позивачем не заперечується факт перевищення десятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу.

Стосовно доводів апелянта технічної несправності транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже зазначалось, позивачем ввезено товар (автомобіль) на митну територію України в митному режимі «Транзит» 18.03.2017 року з урахуванням строків, встановлених п.1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, позивач повинен був вивезти товар за межі митної території України до 29.03.2017 року.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також пунктом 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 року № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, цей Порядок передбачає обов'язок особи, яка відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), до митного органу із відповідною заявою.

Суд зазначає, що в даному випадку позивачем хоча й подана заява до Донецької митниці ДФС щодо неможливості вивезення транспортного засобу протягом 10 днів, проте не надано доказів наявності факту аварії чи інших обставин непереборної сили у розумінні зазначених вимог митного законодавства.

Таким чином, на думку суду технічну несправність транспортного засобу неможливо визнати аварією чи обставиною непереборної сили у розумінні зазначених вище вимог митного законодавства. Факт технічної несправності транспортного засобу не унеможливлює вивезення автомобілю за межі митної території України, зокрема, за допомогою інших способів та засобів, до цього ж, суд зазначає, що встановлення вказаних обставин може бути підставою для звільнення від відповідальності, що передбачено ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України та не застосовуються до ст. 485 Митного кодексу України.

Апелянт вважає, що відповідальність за ст. 485 Митного кодексу України настає виключно у разі, якщо товар було класифіковано на підставі поданих заявником недостовірних документів, а також у разі наданої ним у митній декларації недостовірної інформації щодо класифікації товару за УКТЗЕД, тобто для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України обов'язкова наявність митної декларації. Проте, дане твердження позивача, суд апеляційної інстанції вважає помилковим виходячи з наступного.

Відповідач у підтвердження своїх доводів посилається виключно на Розділ І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що перемішуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 (із змінами внесеними наказом Державної митної служби України від 17.03.2008 року № 229), які містять загальні положення переміщення автотранспортних засобів через митний кордон України.

Відповідно до п. 4 Розділу І Правил, транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем при ввезенні, зокрема, з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Разом з тим, Розділом IV вищезазначених Правил встановлено порядок митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться на митну територію України з метою транзиту.

Відповідно до п. 2.1. розділу IV Правил, контроль за виконанням зобов'язання про транзит здійснюється митним органом, яким проводилося митне оформлення транспортного засобу при ввезенні його на митну територію України.

Пунктом 2.2. розділу IV Правил, визначено, що граничний строк транзиту транспортного засобу через митну територію України не повинен перевищувати 10 діб.

Приписи пункту 3.1 розділу IV Правил передбачають, що у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територію України транспортного засобу, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі.

З аналізу наведених норм вбачається, що під час ввезення позивачем на митну територію України автотранспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, (VIN) НОМЕР_2, декларування його в усній формі є достатньою, відповідно до вимог вищезазначених Правил, письмова декларація при цьому не вимагається.

В апеляційній скарзі позивач також стверджує, що матеріали справи не містять відомостей про митну вартість автотранспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1, (VIN) НОМЕР_2, відносно якого були надані податкові пільги. При цьому, розмір несплачених митних платежів та адміністративного стягнення Донецькою митницею ДФС було встановлено на підставі листів Управління адміністрування митних платежів митниці, які, на думку ОСОБА_2, є інформативним, не можуть бути достовірними та не є належними засобами доказування. Проте, дане твердження апелянта суд вважає помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Пункт 206.6 статті 206 Податкового кодексу України передбачає, що до операцій із ввезення товарів у митному режимі транзиту застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України «Транзит».

Таким чином, пільги у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який ввезено на митної території України 18.03.2017 року у митному режимі транзиту, надані позивачу виключно за умови дотримання ним вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, та виключно з метою переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів, без будь-якого його використання, в термін, визначений ст. 95 Митного кодексу України - не більше 10 діб.

Відповідно до ст. 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податків і зборів, сплати ним податків і зборів меншому розмірі.

Таким чином, розмір податкової пільги, наданої ОСОБА_2 під час ввезення автомобілю в режимі транзиту дорівнює сумі платежів, визначених ст. 377 МК України, а саме сумі ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України, акцизного податку і податку на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Статтею 23 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування.

Відповідно до ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування може бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством.

Пунктом 4 ст. 296 МК України визначено, що у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 515 Митного кодексу України, експертиза призначається, якщо для з'ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Таким чином, з метою визначення розміру штрафу у справі про порушення митних правил № 0084/70000/17, суму митних платежів, яка дорівнює пільги, наданій ОСОБА_2 під час ввезення транспортного засобу на митну територію України, було розраховано з урахуванням висновку судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.09.2017 року № 1614 щодо його вартості, технічних характеристик транспортного засобу (робочий об'єм двигуна) та вимог ст. 296 Митного кодексу України, з яким суд погоджується.

Враховуючи встановлені судами обставини та відсутності належних та допустимих доказів доводів апеляції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про порушенням позивачем митних правил та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 485 Митного кодексу України за використання вказаного транспортного засобу стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 230 336,69 грн., в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 195, 250, 272 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2018 року у справі № 219/14361/17 за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби Стельмаченка Євгена Євгеновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2018 року у справі № 219/14361/17 - залишити без змін.

Повний текст постанови проголошений у судовому засіданні 21 березня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Е.Г. Казначеєв