Справа № 725/5217/17
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5217/17
Номер провадження 2-а/725/183/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сорокан М.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

та представників відповідача Рачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до начальника Чернівецької митниці ДФС Салагора Миколи Михайловича, Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 28.08.2017 року відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил за ст. 485 МК України по факту того, що він 14.10.2017 року о 16 год. 10 хв. 48 сек. він ввіз автомобіль марки Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1.

Під час провадження у справі про порушення митних правил стороною захисту було подано до Чернівецької митниці ДФС ряд клопотань зокрема щодо надання податкового повідомлення для сплати митних платежів, призначення авто товарознавчої експертизи для проведення незалежного експертного дослідження. Вказані клопотання працівниками митниці були проігноровані, у зв'язку з чим до початку розгляду справи по суті через канцелярію митниці були подані повторні аналогічні клопотання.

Вказував на те, що він двічі був присутній в приміщенні Чернівецької митниці ДФС, очікуючи розгляду справи, проте розгляд справи за його участю не відбувався, у зв'язку з чим з метою захисту своїх порушених прав, припускаючи, що посадовими особами Чернівецької митниці ДФС винесено поставу, якою визнано його винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, звернувся до суду з даним позовом.

По суті складеного протоколу про порушення митних правил та прийнятного на його підставі оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень зазначав, що протягом 2016-2017 року в митному режимі транзит він неодноразово перетинав державний кордон України та на момент розгляду відповідачем справи про порушення митних правил автомобіль марки Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 було реекспортовано за межі митної території України. Вперше вказаний транспортний засіб був ввезений позивачем на митну територію України 14.10.2016 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення ст. 485 МК України минув, оскільки дане порушення не вважається триваючим та визначення триваючого правопорушення норми законодавства не містять.

Крім того, підставою для скасування оскаржуваної постанови також вважає численні процесуальні порушення допущені відповідачем під час провадження у справі про порушення митних правил, зокрема розгляд справи проведено без участі особи, яка притягається до відповідальності та його захисника, а також проігноровано заявлені стороною захисту клопотання, які були подані через канцелярію митниці.

На підставі вище викладеного, просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Чернівецької митниці ДФС Салагора М.М. від 10.11.2017 року у справі про порушення митних правил №0983/40800/17 від 11.06.2017 року про визнання позивача винним за ст. 485 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судове засідання не з'явився, в його інтересах діяли представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які позов підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та письмовій промові у судових дебатах. Зокрема зазначали, що в діях ОСОБА_4 відсутній умисел на ухилення від сплати митних платежів, оскільки він неодноразово перетинав державний кордон України ввозячи та вивозячи вказаний в оскаржуваній постанові транспортний засіб, при цьому використовуючи паспорт як громадянина України так громадянина Румунії та 12.08.2017 року вказаний транспортний засіб було реекспортовано. Вперше автомобіль був ввезений на митну територію України 14.10.2016 року та саме з цієї дати слід відраховувати встановлені ст. 467 МК України строки накладення адміністративного стягнення, які на день винесення оскаржуваної постанови є такими, що минули. Підставою для скасування вказаної постанови вважають процесуальні порушення щодо відсутності відповідного реагування на поданні до митниці клопотання сторони захисту, а також накладення адміністративного стягнення з урахуванням орієнтовної суми митних платежів, без урахування технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ступені його зносу та дефектів, а тому службову записку т.в.о. начальника Управління адміністрування митних платежів ОСОБА_9 від 04.09.2017 року не можна вважати належним доказом по справі, оскільки для з'ясування вказаних питань слід було призначити автотоварознавчу експертизу.

Представник відповідача Рачук О.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволені у зв'язку з безпідставністю та недоведеністю. Підтримала доводи викладені у письмових запереченнях та поясненнях, в який вказувала на те, що не зважаючи на набуття позивачем громадянства Румунії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи товари через митний кордон України ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати необхідні митні платежі та він мав можливість надати митниці документи, що підтверджують митну вартість автомобіля, проте, зазначених доказів не надав, у зв'язку з чим працівниками митного органу правомірно застосовано Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а наданий представниками позивача в ході судового розгляду даного спору висновок містить відомості станом на дату оцінки, а не на момент розгляду справи митним органом та проведені митницею розрахунки в порівняні з вказаним висновком експерта на користь позивача. Щодо процесуальних порушень на які вказують представники позивача, зазначала, що поданні стороною захисту клопотання були долучені до матеріалів справи, розглянуті та вирішенні у відповідності до вимог чинного законодавства, а про час та місце розгляду справи сторону захисту було належним чином неодноразово повідомлено, разом з тим захисник тричі поспіль звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи у призначений день її розгляду, що свідчить про зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона працює на посаді начальника юридичного управління Чернівецької митниці ДФС та у день розгляду справи про ПМП відносно ОСОБА_4 в приміщенні Чернівецької митниці ДФС бачила захисника позивача, який прийшов пізніше призначеного часу розгляду справи. Справа про ПМП розглянута начальником митниці та вона особисто не була присутньою при її розгляді.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді завідуючої сектору розгляду звернень Чернівецької митниці ДФС. Усі подані до митниці клопотання вона реєструє та передає на резолюцію керівнику, при цьому прийом вхідної кореспонденції на митниці в п'ятницю здійснюється до 16 год. 45 хв.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що розрахунок суми митних платежів ним здійснено за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якою передбачена можливість використання ресурсів мережі Інтернет у разі наявності інших вихідних даних. У своїй службовій записці він зазначив, що для отримання більш детальної інформації рекомендовано звернутись до експертів.

Провадження у даній справі було відрито ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.11.2017 року.

У відповідності до вимог п. 10 Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд справи проведено за загальними правилами судового розгляду справ позовного провадження відповідно до вимог КАС України в редакції від 15.12.2017 року та з урахуванням особливостей визначений ст. 286 КАС України в чинній на час розгляду справи редакції.

Під час судового розгляду справи були вирішенні клопотання сторін, витребувано докази, та залучено до участі у справі в якості відповідача Чернівецьку митницю ДФС, яку виключено зі складу учасників судового провадження як третю особу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування т, реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що 28.08.2017 року державним інспектором ВМО №1 м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС Григорійчук Ю.Б. складено протокол про порушення митних правил №1675/40800/17 відповідно до якого, 28.08.2017 року о 16 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в'їхав легковий автомобіль марки Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4, який прямував з України до Румунії в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю громадянин ОСОБА_4, подав закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2, виданий 21.10.2016 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Під час проведення митних формальностей вказаний громадянин пред'явив закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_4, виданий 26.11.2007 року, також було встановлено, що ОСОБА_4 для здійснення прикордонного контролю надав закордонний паспорт громадянина України. Згідно поданого паспорта громадянина Румунії НОМЕР_2 та закордонного паспорта громадянина України НОМЕР_4, виданого 26.11.2007 року було встановлено, щшо влаником даних документів є одна і та ж особа _ ОСОБА_4

У процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 було встановлено, що позивач ввозив на митну територію України вказаний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорта громадянина Румунії, тобто надав документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента".

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі вказаного протоколу 10.11.2017 року начальником Чернівецької митниці ДФС Салагором М.М. винесено постанову №1675/40800/17 якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 670213,32 грн.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Будь-які відомості на підтвердження того, що позивач має постійне місце проживання за межами України, зокрема у Румунії чи звертався із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України, матеріали справи не містять, натомість з копій справи про ПМП та позовної заяви вбачається, що позивач постійно проживає в Україні, Чернівецькій області, Герцаївському районі, с. Великосілля.

Оскільки у позивача, станом на 28.08.2017 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, що встановлено наявними у справі про ПМП доказами, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищевикладене та відсутність у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Румунії, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку про те, що при наявності паспортів двох держав, позивач свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 без сплати митних платежів.

Безпідставними також є посилання представників позивача на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови було пропущено строк накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Статтею 467 МК України встановлено строки накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил.

Частиною першою вказаної статті передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, адміністративне стягнення за ст. 485 МК України накладається не пізніше шести місяців з моменту виявлення правопорушення, а не з 14.10.2016 року коли вказаний автомобіль був вперше ввезений на митну територію України.

Щодо розміру адміністративного стягнення визначеного в сумі 670213,32 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, слід зазначити наступне.

За змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Як вбачається зі змісту службової записки т.в.о. начальника Управління адміністрування митних платежі ОСОБА_9 та його показів в якості свідка безпосередньо в судовому засіданні, вбачається, що для визначення вартості транспортних засобів використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики (а/с 157).

Разом з тим, митним органом було оглянуто транспортний засіб, про що складено відповідний акт, в якому відображені технічні характеристики автомобіля марки Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 (а/с 146).

Доданий до матеріалів справи в ході судового розгляду даного спору висновок експертного дослідження №123/17 від 27.12.2017 року не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки дослідження проводились більше ніж через місяць після розгляду справи про ПМП.

Посилання позивача та його представників на процесуальні порушення під час провадженні у справі про ПМП не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що усі заявлені позивачем та його представником клопотання розглянуті, їм надана належна оцінка та за наслідками розгляду прийнято відповідні рішення, про час та місце розгляду справи позивач та його представник були повідомленні належним чином та кілька разів звертались з клопотаннями про відкладення розгляду справи, при цьому їм було забезпечено можливість реалізувати права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 498 МК України та Конституцією України.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що з прохальної частини позовної заяви вбачається, зо позивач просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0983/40800/17. В ході судового розгляду справи було задоволено клопотання позивача та витребувано докази, зокрема копії справи про ПМП, з якою позивач та його представники мали можливість ознайомитись. Разом з тим, в процесі судового розгляду справи позовні вимоги не уточнювали, а відповідно до наявних в матеріалах справи доказів номер постанови від 10.11.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 670213,32 грн. - №1675/40800/17.

Враховуючи наведене, позов задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до начальника Чернівецької митниці ДФС Салагора Миколи Михайловича, Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови від 10.11.2017 року у справі про порушення митних правил №0983/40800/17 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 27 березня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна