Справа № 216/928/18
Суддя: Онопченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/928/18
Провадження № 2-а/216/167/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

01.03.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 до державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця та зобовязання здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та зобовязати її здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, посилаючись на вимоги ст.ст. 5,8,160-161 КАС України та ЗУ «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства визначається Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач оскаржує дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо відмови у перерахунку заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №216/1774/17 від 19.12.2017 року виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі розмірі 5000,00 грн., починаючи з 13.04.2017 року до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Згідно з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" зі змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016, визначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

З огляду на те, що даний позов стосується порушення прав особи під час виконання судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, беручи до уваги, що предметом позову є порушене приватне право позивача, та, враховуючи положення ст.287 КАС України, ст.447, ст.448 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічний правовий висновок щодо визначення юрисдикції адміністративних судів міститься у постанові Верховного суду від 31.01.2018 року у справі № 520/17676/14-а.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 248, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 до державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця та зобовязання здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів - відмовити.

Копію ухвали та матеріали позовної заяви надіслати позивачу та її представнику.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст.295 КАС України, протягом 15-ти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Онопченко