Справа № 360/1919/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 360/1919/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Унятицький Д.Є. Суддя-доповідач Шурко О.І
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Луб'янської сільської рада Бородянського району Київської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Луб'янська сільська рада Бородянського району Київської області звернулась до Бородянського районного суду Київської області з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2017 року Бородянським районним судом Київської області в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа - управління Держгеокадастру у Бородянському районі Київської області, Бородянська районна державна адміністрація в особі сектора містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури про визнання протиправними та скасування рішень Луб'янської сільської ради та зобов'язання вчинити дії винесено постанову, якою позов ОСОБА_3 задоволено. Крім іншого, зобов'язано Луб'янську сільську раду Бородянського району Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2016 року та 12 вересня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення за результатами їх розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення в строки передбачені ст.118 ЗК України.

17 травня 2017 року на 16 сесії 07 скликання Луб'янська сільська рада вирішила залишити клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2016 року та 12 вересня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 без змін.

Вказане рішення разом з поясненням, яким Луб'янською сільською радою було повідомлено, що враховуючи відповідь Департаменту містобудування сільською радою подано заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, було направлено державному виконавцю листом від 20 липня 2017 року.

08 вересня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду на Луб'янську сільську раду Бородянського району Київської області. Постанова мотивована тим, що рішення суду не виконано, оскільки при винесенні сільською радою рішення 16 сесії 07 скликання від 17 травня 2017 року не враховано висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення. Також врахована позиція викладена в ухвалі Бородянського районного суду Київської області, якою залишено без задоволення заяву сільської ради про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Вважаючи, що постанова відповідача про накладення штрафу винесена неправомірно, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позовних вимог, зазначив, що оскільки сільською радою рішення суду не виконане, то підстав для закриття виконавчого провадження не було, а дії державного виконавця при винесенні постанови про накладення штрафу, в частині підстав її винесення, відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачені Законом України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регулюється статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Як вже було зазначено, постановою Бородянського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року Луб'янську сільську раду було зобов'язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та прийняти відповідне рішення за результатами їх розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року по справі №360/1794/16-а було встановлено, що підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 у сільської ради не було, а тому рішення прийняті 26 лютого 2016 року та 15 вересня 2016 року не відповідають вимогам Закону та підлягають скасуванню; також про відсутність перешкод у наданні земельної ділянки у приватну власність також свідчать довідки сільської ради та дані надані управлінням Держгеокадастру про те, що земельна ділянка площею 0,24 га розташована на території Луб'янської сільської ради в межах населеного пункту АДРЕСА_1, яка передбачена для передачі у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд станом на 21 грудня 2015 року згідно державної статистичної звітності 6-зем обліковується в рядку 2.4 (шифр рядка 22 - присадибна ділянка) - як забудовані землі під одно та двоповерховою житловою забудовою, в графі 35. Земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Однак, 17 травня 2017 року на 16 сесії 07 скликання Луб'янська сільська рада вирішила залишити клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2016 року та 12 вересня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 без змін.

У вказаному рішенні від 17 травня 2017 року зазначено, що до уваги взято відповідь Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації від 15.05.2017, в якій зазначено, що відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель громадської забудови суперечить нормам чинного законодавства.

Тобто, при винесенні рішення 16 сесії 07 скликання від 17 травня 2017 року не враховано висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Отже, сільською радою судове рішення не виконано.

Таким чином, вищенаведені норми та встановлені судом обставини справи підтверджують правомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення штрафу на Луб'янську сільську раду Бородянського району Київської області за невиконання рішення суду.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 270, 271, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області - залишити без задоволення, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 22.03.2018.