Справа № 243/2151/18
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 243/2151/18
Провадження № 2-а/243/134/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2018 року м. Словянськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя: Мінаєв І.М.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Я.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, про примусове видворення за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області звернулось з позовом до суду, яким просить ухвалити рішення про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2.

Вимоги обґрунтовано тим, що громадянин ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду з території України, чим порушує вимоги статті 4, 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідач прибув на територію України через КПП «Харків» у приватних справах 12.04.2016 року.

Раніше факт незаконного перебування на території України громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2 було виявлено 19.09.2017 року. На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Словянським міським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було винесено рішення № 9 від 19.08.2017 року про примусове повернення до країни походження громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязано його самостійно залишити територію України у термін до 03.09.2017 року, та заборонено вїзд в Україну терміном на три роки. Про це відповідачу було належним чином повідомлено та рішення вручене, про що свідчить його особистий підпис від 19.08.2017 року.

01.03.2018 року при проведенні цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітники відділу кримінальної поліції Словянського ВП ГУНП в Донецькій області був виявлений нелегальний мігрант гр. ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав на території України без законних підстав. Було встановлено, що він у відведений термін до 03.09.2017 року не виконав рішення Словянського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області № 9 від 19.08.2017 року про примусове повернення до країни походження, від виїзду з України ухиляється.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, а відповідач просив прийняти рішення на розсуд суду, він сам має намір самостійно повернутися до Туреччини.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що співробітниками відділу кримінальної поліції Словянського ВП ГУНП в Донецькій області 01 березня 2018 року проведено цільові профілактичні заходи з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері. В результаті такого відпрацювання виявлено відповідача, який перебуває на території України без законних підстав та документів.

Під час перебування на території держави Україна громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2 було виявлено 19.08.2017 року та на підставі рішення № 9 від 19.08.2017 року про примусове повернення до країни походження громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязано його самостійно залишити територію України у термін до 03.09.2017 року, заборонено вїзд в Україну терміном на три роки. З даним рішенням відповідач ознайомлений під розписку 19.08.2017 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та мав до 03.09.2017 року виїхати з неї.

Також встановлено, що ОСОБА_2 гр. ОСОБА_4 Туреччина не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України не звертався.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України.

Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 19.08.2017 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Інструкція № 141).

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, наявність у нього бажання повернутись на батьківщину, відсутність бажання звернутися до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного кодексу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9 72, 77, 289, 241, 243, 246, п. 16 ст. 289, 293, 371 Кодекс адміністративного судочинства України; ст. 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» за № 1 від 25 червня 2009р., п. 1Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_2, про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. ОСОБА_4 Туреччини.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5