Справа № П/811/1302/17.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Справа № П/811/1302/17.

провадження № 2-ап/811/34/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування приписів та постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис за № 268/2016-кд від 06.09.2016 року "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил", яким зобов'язано в термін до 06.12.2016 року знести об'єкт нерухомого майна (СТО) по вул. Пляжній, 13/97, в м. Кропивницькому;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 220/2016-кд від 13.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис за № 394/2016-кд від 23.12.2016 року "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил", яким зобов'язано в термін до 24.04.2017 року виконати припис № 268/2016-кд від 06.09.2016 р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 298/2016-кд від 27.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач в спірних рішеннях застосував адміністративну відповідальність за здійснення будівництва станції технічного обслуговування без наявності дозвільних документів. Однак, відповідачем не доведено, яке ж будівництво здійснила позивачка без наявності таких дозвільних документів. В той же час, необхідності звертатися за отриманням таких документів позивач не мала, оскільки жодного будівництва не здійснювала. Також, з припису не відомо, яку частину, площу домоволодіння за адресою: м. Кропивницький, вул. Пляжна, 13/97, необхідно демонтувати позивачу і чому саме до неї було застосовано адміністративну відповідальність, оскільки власниками інших частин домоволодіння є також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.41-43, 107-108).

Заперечуючи проти вказаного представник відповідача у поданому відзиві посилався на те, що під час перевірки посадовою особою Управління у присутності ОСОБА_1 встановлено факт будівництва станції технічного обслуговування автомобілів (СТО) без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушення вимог п.2. ч.1 ст.34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на момент проведення такої перевірки). Так, під час проведення перевірки посадовою особою Управління досліджувались документи, які були надані позивачем, в т.ч. і технічний паспорт на житловий будинок по вул. Пляжній, 13/97. З даного документа чітко вбачається, що незавершений будівництвом житловий будинок, який позначений на схемі літерами "А", "А1" та "а", належить позивачу, та який відповідає за схемою розташування та враховуючи матеріали фотофіксації СТО, збудованої без декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.74-75, 124).

У судовому засіданні представником позивача подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні проти чого не заперечував представник відповідача (а.с.144). Отже, заслухавши думку представників сторін суд, на підставі усної ухвали, прийнятої у судовому засіданні та занесеної до протоколу судового засідання, дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні документи та матеріали, всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України передбачено те, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що на адресу Управління ДАБІ у Кіровоградській області (надалі - Управління) 18.08.2016 р. та 08.09.2016 р. надійшли звернення гр. ОСОБА_4 з приводу порушення вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт по вул. Пляжній, 13, в м. Кіровограді (м. Кропивницький) щодо будівництва СТО (а.с.76, 77).

Відповідно п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, на підставі направлень на проведення позапланової перевірки №927 від 19.08.2016, №984 від 05.09.2016, головним інспектором Управління здійснено виїзд на вказаний об'єкт будівництва (а.с.78).

Під час перевірки встановлено факт будівництва позивачем СТО без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушення п.2 ч.1 ст.34 та абз.1 ч.2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", про що складено акт від 06.08.2016 №894/2016-Кд і протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2016 № 217/2016-Кд (а.с.79, 80). Також, було видано припис від 06.09.2016 р. №268/2016-Кд, яким зобов'язано позивача знести об'єкт самочинного будівництва (СТО) по вул. Пляжній, 13/97, в термін до 06.12.2016 (а.с.81).

13.09.2016 р. посадовою особою Управління було винесено постанову №220/2016-Кд по справі про адміністративне правопорушення, згідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 10200 грн. на підставі ч. 8 ст. 96 КУпАП (а.с.82), яку направлено на адресу позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Поштова кореспонденція повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання (а.с.83).

В подальшому, згідно з п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 22.12.2016 № 1329 головним інспектором проведено перевірку виконання виданого припису від 06.09.2016 року № 268/2016-Кд (а.с.87), за результатами якої складено акт від 23.12.2016 року № 1191/2016-Кд (а.с.88).

Під час перевірки встановлено, що вимоги припису від 06.09.2016 р. № 268/2016-Кд не виконано, що в розумінні вимог ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є порушенням за яке ч. 1 ст. 188 КУпАП передбачено відповідальність у зв'язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2016 р. №309/2016-Кд (а.с.89).

Також, 23.12.2016 видано припис № 394/2016-Кд, яким зобов'язано позивача виконати припис від 06.09.2016 № 268/2016-Кд до 24.04.2017 р. (а.с.90).

27.12.2016 посадовою особою Управління винесено постанову №298/2016-Кд по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 6 800 грн. на підставі ч.1 ст.188-42 КУпАП (а.с.91). Постанову направлено позивачу на адресу: АДРЕСА_1, однак поштова кореспонденція повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання (а.с.92).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 07.12.2011 року № 3038-VI, в редакції на момент проведення перевірки (далі Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проведення архітектурно-будівельного контролю врегульовано "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Згідно до п. 16 Порядку № 553 (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (п.17 Порядку).

Згідно п.18 Порядку, акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно п.19 та п.20 Порядку № 553, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно до п. 21 Порядку № 553, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 2 ч. 1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивач здійснила будівництво СТО по вул. Пляжній, 13/97, в м. Кропивницькому, без зареєстрованої в Управлінні декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 36 Закону, виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) виказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

При цьому, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Так, згідно до ч. 8 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів IІІ категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що на підставі договору дарування частини домоволодіння від 17.07.2002 р. (а.с.109) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві власності належить частина домоволодіння з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд по вул. Пляжевій,13/97 в м. Кіровограді (а.с.109, 118-119).

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, остання придбала у власність незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями, що також знаходиться за вказаною адресою. Рішення Третейського суду України від 12.08.2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок літ.А,А-1а.а-1 з відсотком готовності 51 %, та гараж літ. Д, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пляжна, буд. 13/97 (а.с.113-116, 120-121).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.110-112) та з архівної довідки від 21.04.2017 року № 34581 (а.с.117) встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить незавершений будівництвом житловий будинок літ. АА1аа1. Також встановлено, що власниками іншої частини даного домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Кропивницький по вул. Пляжна, буд. 13/97, є: ОСОБА_2 1/8 ч. (приватна спільна часткова), договір дарування від 17.07.2002 року за № 1839; ОСОБА_3 1/2 ч. (приватна спільна часткова), Свідоцтво про право власності від 20.05.1997 р. №3-773; - 1/4 ч. (приватна спільна часткова), Свідоцтво про право на спадщину від 20.05.1997 р. №3-775.

Як зазначив представник позивача, ОСОБА_1 не мала необхідності звертатись за будь-якими дозвільними документами, оскільки жодного будівництва не здійснювала, а право власності нею було набуто відповідно до цивільної правової угоди та рішення суду.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що ними ніякого будівництва СТО не здійснювалось, а нерухоме майно придбано у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2008 р. в тому вигляді, в якому воно було на час проведення перевірки. Дане майно було придбано як недобудований житловий будинок, а не як СТО.

Заперечуючи проти вищевказаного представник відповідача посилаючись на матеріали фотофіксації та пояснив суду, що незавершений будівництвом житловий будинок належить позивачу та відповідає саме станції технічного обслуговування, яка збудована без декларації про початок виконання будівельних робіт.

Розглянувши наявні в справі копії фотоматеріалів суд дійшов висновку про те, що з них неможливо достеменно встановити, який саме об'єкт нерухомо майна на них зображений та за якою адресою. Крім того, зазначені документи не дають змоги встановити, що це саме станція технічного обслуговування автомобілів, яка належить позивачу, а представником відповідача не надано суду доказів надання позивачем таких послуг (а.с.86, 139). Також, як зазначалось судом, власниками інших частин домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Кропивницький по вул. Пляжна, 13/97, є ОСОБА_2 (1/8 ч.) та ОСОБА_3 (1/2 ч.). При цьому, представником відповідача не надано суду доказів того, що зображене на фотознімках нерухоме майно належить саме позивачу, а не вказаним особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 3 Конституції України та ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінка поданих особами та самостійно зібраних судом доказів в адміністративних справах здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України в порядку, що встановлений законодавчими приписами цього кодексу.

Згідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття спірних рішень, тому вони вважаються таким, що винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевказане суд вважає висновки про порушенням позивачем п.2 ч.1 ст.34 та абз.1 ч.2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" такими, що не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257-263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис № 268/2016-Кд від 06.09.2016 року "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил".

Визнати протиправною та скасувати постанову № 220/2016-Кд від 13.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн..

Визнати протиправним та скасувати припис № 394/2016-Кд від 23.12.2016 року "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил".

Визнати протиправною та скасувати постанову № 298/2016-Кд від 27.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн..

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України судовий збір в сумі 2 560 (дві тисячі п'ятсот шістдесят) грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до вимог п.п. 15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_6