Справа № 810/1823/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2018 року

Київ

справа №810/1823/16

адміністративне провадження №К/9901/13847/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Лисенко О.М.,

представника відповідача - Чернявської О.Д.,

розглянувши в у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської митниці ДФС на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2016 (суддя - Ганечко О.М.) у справі № 810/1823/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС щодо коригування митної вартості товарів від 26.10.2015 №125110010/2015/010133/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці ДФС від 26.10.2015 №125110010/2015/010133/2.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2016 апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишено без руху у зв'язку з тим, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, питання про поновлення строку порушено не було, доказів причин пропуску не надано, а також у зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору.

Зазначеною ухвалою строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали.

У зв'язку з тим, що апелянтом не зазначено належного обґрунтування та підтверджень поважності пропуску строку, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2016.

Не погодившись з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2016 Київська митниця ДФС оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2016 та направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження, оскільки постанова Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 отримана 12.07.2017, а апеляційну скаргу надіслано поштовою кореспонденцією 21.07.2017, тобто своєчасно.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду, який полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 прийнято в порядку письмового провадження. Копію зазначеного судового рішення суду першої інстанції Київською митницею ДФС отримано 12.07.2016 (а.с.132).

Приймаючи ухвалу від 15.08.2016 про залишення апеляційної скарги відповідача без руху суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив з того, що згідно поштового штемпеля апеляційна скарга подана до суду лише 26.07.2017.

В обґрунтування касаційної скарги Київська митниця ДФС зазначає, що дане твердження є невірним, оскільки апеляційну скаргу за вих. № 6429/10/10-70-42 разом з доданими матеріалами було направлено до Київського окружного адміністративного суду 21.07.2016, про що свідчить ксерокопія квитанції про поштове відправлення за №25 від 21.07.2016, яка долучена до матеріалів касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів, апеляційну скаргу за вих. № 6429/10/10-70-42 надіслано поштовим відправленням за №25 21.07.2017 та згідно штампу вхідної кореспонденції отримано Київський окружним адміністративним судом 26.07.2017.

Згідно з частиною дев'ятою статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Наведене свідчить, що Київською митницею ДФС в межах встановленого законом процесуального строку подано апеляційну скаргу на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2016.

Поряд з цим, слід зазначити те, що при обмеженні апеляційного та касаційного оскарження судових рішень порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950р., яка ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Отже, невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов'язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською конвенцією про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київська митниця ДФС, судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі; справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

В зв'язку з цим, відповідно до вимог статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Київського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2016 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна