Справа № 814/2183/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/2183/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в І інстанції Брагар В.С.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 27.11.2017 р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Григоренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.08.2017 року №Б-9143/6-17-СГ, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Держгеокадастру України у Миколаївській області від 09.08.2017 р. №Б-9143/6-17-СГ про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 3,87 умовних кадастрових га для ведення фермерського господарства у межах Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 24,2 га із загальної площі 50,0 га, яка надана у постійне користування ОСОБА_2 згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 16.11.1999 року №120; зобов'язання Управління надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 3,87 умовних кадастрових га для ведення фермерського господарства у межах Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 24,2 га із загальної площі 50,0 га, яка надана у постійне користування ОСОБА_2 згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 16.11.1999 року №120.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_2 від 26.06.2017 р.. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області розглянути, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, заяву ОСОБА_2 від 26.06.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 3,87 умовних кадастрових га для ведення фермерського господарства у межах Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 24,2 га із загальної площі 50,0 га, яка надана у постійне користування ОСОБА_2 згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 16.11.1999 року №120. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2017р. позивач звернулась із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 3,87 умовних кадастрових га для ведення фермерського господарства у межах Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки площею 24,2 га із загальної площі 50,0 га, яка надана у постійне користування ОСОБА_3 згідно державного акту серії ІІІ-МК № 000525 від 16.11.1999 року №120.

9 серпня 2017р. відповідач своїм листом № Б-9143/6-17-СГ повідомив позивачку, що земельна ділянка, на яку вона претендує, не входить до затвердженого ним переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі поточного року на території Миколаївської області.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції зазначив про те, що Управління не виконало обов'язок щодо розгляду заяви позивачки, а саме: не був дотриманий місячний строк розгляду, лист не є мотивованою відмовою у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою та виходячи з його змісту, відповідач клопотання позивачки не розглянув.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивачка є членом ФГ «Валентина», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачка при зверненні до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства надала всі, передбачені вище зазначеними нормами земельного законодавства, документи, що відповідачем (апелянтом) фактично не заперечувалося.

Натомість, фактично, підставою для оскаржуваної відмови, зазначеної в листі на адресу заявниці (позивачки), стало лише те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивачка, не входять до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі поточного року.

Отже, з урахуванням наведених вище норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини та обґрунтувань, які стали підставою для відмови позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та звертає увагу на те, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не зазначив, яка саме є невідповідність місця розташування земельної ділянки, на яку претендує позивачка, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у своєму рішенні зробив висновок, що ОСОБА_2 має право на земельну ділянку для ведення ФГ орієнтовною площею 3,87 умовних кадастрових га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки оскаржуване рішення взагалі не має таких висновків щодо безперечного права позивачки на вказану земельну ділянку, що підтверджується висновками суду про відмову в задоволені позову в частині зобов'язання Управління надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, з посиланням на виключні дискреційні повноваження відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про правомірність відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки виходячи із обставин та матеріалів справ, доводів, зазначених відповідачем у відмовах, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про часткове задоволення адміністративного позову з урахуванням дискреційних повноважень відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук