Справа № 345/3743/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№876/297/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року у справі №345/3743/17 (винесену головуючим суддею Орчак Л.Б., проголошену о 10.27 год, у м. Калуші)за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко Володимир Сергійович третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко В.С., третя особа ОСОБА_3 про визнання дій та рішення суб'єкта владних повноважень протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2017 року, звернувшись до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області, довідалася, що 10.02.2017 року державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко В.С. виніс рішення за індексним номером 33908988, яким скасував її право власності на нежитлові приміщення третього поверху загальною площею 163,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1. Підставою винесення вказаного рішення зазначено ухвалу суду у справі №0908/6207/2012 від 26.12.2016р., що видана Апеляційним судом Івано-Франківської області. Оскільки відсутнє судове рішення про припинення її права власності на нерухоме майно, то позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, бо прийняте реєстратором оспорюване рішення порушує процедуру проведення реєстраційних дій на підставі рішення суду, що визначена ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З урахуванням наведеного просить суд поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки такий пропущено з незалежних від позивача причин, про наявність даного рішення вона дізналася тільки отримавши витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2017 року; визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко Володимира Сергійовича №33908988 та вчиненні на його підставі дій , які полягали у внесенні у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на нежитлові приміщення третього поверху загальною площею 163,8 м. кв. за адресою АДРЕСА_1.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року поновлено строк звернення до суду та в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог матеріального права та з посилковим і неповним з'ясуванням обставин справи. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що отримавши заяву про проведення реєстрації від ОСОБА_3, яка не є власником спірного майна, державний реєстратор зобов'язаний був на підставі п.1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовити в державній реєстрації припинення права власності позивача. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином був повідомлені про дату судового засідання. Представили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 10.12.2012 року визнано мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно, за умовами якої за кожною із сторін визнано право власності на визначені угодою приміщення та закрито провадження у справі, і на підставі даної ухвали за позивачем було проведено державну реєстрацію право власності.

ОСОБА_1, з метою отримання інформації про право власності на належні їй нежитлові приміщення, 25.04.2017 року звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області та отримала довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , з якої дізналася, що 10.02.2017 року державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко Володимир Сергійович виніс рішення за індексним номером 33908988, яким скасував її право власності на нежитлові приміщення третього поверху загальною площею 163,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1. Підставою винесення вказаного рішення зазначено ухвалу суду у справі №0908/6207/2012 від 26.12.2016р., що видана Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області у цивільній справі №0908/6207/2012 від 26.12.2016 року скасовано ухвалу Калуського міськрайонного суду від 10.12.2012 року про затвердження мирової угоди, згідно якої за ОСОБА_1 було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею 163,5 м.кв. в м. Калуші Івано-Франківської області, проспект Л.Українки,46.

Після цього, 16.01.2017 року представником ОСОБА_3, ОСОБА_5, було подано до Міністерства юстиції України заяву про надання роз'яснень з приводу подальшої процедури проведення скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1, згідно ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Міністерства юстиції від 27.01.2017 року заявнику надано відповідь, з якої вбачається, що ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до Державного реєстру прав відноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» визначено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Листом Мінюсту від 27.01.2017 року ОСОБА_3 надано відповідь, з якої вбачається, що ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до Державного реєстру прав відноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» визначено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко Володимир Сергійович прийняв законне рішення про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 та провів на його основі законну реєстраційну дію в Державному реєстрі прав.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам прави з огляду на наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до п. ч.1 ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст.12 цього ж Закону).

Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч.1 ст.26 цього Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 2 ст.26 цього ж Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Коваленко Володимиру Сергійовичу було подано копію ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області № 0908/6207/2012 від 26.12.2016 року про скасування ухвали суду про затвердження мирової угоди та заяву про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові приміщення третього поверху загальною площею 163,8 м. кв. за адресою Івано-Франківська область, м. Калуш, проспект Л. Українки, 4, тому останній прийняв законне рішення про скасування державної реєстрації права власності за позивачем та провів на його основі законну реєстраційну дію в Державному реєстрі прав, а відтак відсутні будь-які підстави для задоволення позову.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_3, не є власником спірного майна, а тому державний реєстратор зобов'язаний був на підставі п.1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовити в державній реєстрації припинення права власності позивача, то такі є безпідставними, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся до реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації права власності, оскільки ОСОБА_3 була, особою, що подала апеляційну скаргу на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 10.12.2012 року, якою визнано мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно. Оскільки ухвалою про затвердження мирової угоди, як встановив суд апеляційної інстанції були порушені права іншої особи, зокрема ОСОБА_3, така була скасована Апеляційним судом Івано - Франківської області.

Таким чином, посилання позивача на те, що ОСОБА_3 не могла звертатись до реєстратора про скасування запису державної реєстрації права власності є необґрунтованими та безпідставним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є законним, прийнятим з дотриманням вимог законів України та підстав для його скасування чи визнання протиправним немає, оскільки державним реєстратором при виконанні своїх обов'язків було проведено усі реєстраційні дії за поданою заявником заявою у відповідності до норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року у справі №345/3743/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в порядку і строки встановленні статтями 328, 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 22.03.2018р.