Справа № 822/3754/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3754/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В.

за участі:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника позивача Ленчик В.М. представника відповідача Коруняк Л.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогоспдарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району, Хмельницької області від 17.02.2017 р. №22-2970-сг.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 16.01.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення із зміною цільового призначення земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, наказом Головного управління Держтеокадастру у Хмельницькій області від 17.02.2017 №22-2970-сг ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вказує, що зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнятий всупереч вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки третьою особою вже використано одноразове право на безоплатну передачу земельної ділянки у власність згідно ст.116 Земельного кодексу України.

Про порушення, допущені ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області при прийнятті оскаржуваного наказу, місцевій прокуратурі стало відомо після надходження до прокуратури матеріалів на підставі яких ОСОБА_3 надавались права на земельну ділянку 11.12.2017 а формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта 11.12.2017.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими з огляду на те, що оскаржуваний наказ не дає відповідачу безпосереднє право власності на земельну ділянку, а лише право на розроблення проекту землеустрою. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлений, повноважного представника в судове засідання не направив.

Заслухавши вступні слова учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Суд встановив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 16.01.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення із зміною цільового призначення земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, наказом Головного управління Держтеокадастру у Хмельницькій області від 17.02.2017 №22-2970-сг ОСОБА_3. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району для ведення особистого селянського господарства.

Згідно планово-картографічних матеріалів, наявних у відділу Держгеокадастру в Летичівському районі, даних Публічної кадастрової карти, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта встановлено, що ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1) на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в області №22-13091-СГ від 26.05.2016 отримав у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для ведення ОСГ на території Райковецької с/р Хмельницького району, відомості до реєстру внесено 10.06.2016 приватним нотаріусом Оксанюк А.А.

Відповідно до ч.1ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, Кодекс), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ним Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Суд вважає, що вказані вище докази підтверджують, що ОСОБА_3 використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 га.

Суд звертає увагу на те, що всупереч вимог статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, розглядаючи заяву ОСОБА_3 по суті, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства скористався, не перевірило, не врахувало обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Тому, прийняття рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури неодноразового отримання у власність земельної ділянки особою, яка вже використала своє право на неї, що є підставою для скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогоспдарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради Летичівського району від 17.02.2017 року №22-2970-сг .

Вказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.9 КАС України передбачено, що розгляд справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 53 Рішення по справі "Федорченко та Лозенко проти України" ( заява № 387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення" поза розумним сумнівом" тобто , аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.139 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ( вул. Інституцька, 4/1, м. Хмельницький, 29016, ) про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням-землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Меджибізьської селищної ради Летичівського району Хмельницької області від 17.02.2017 року №22-2970-сг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 березня 2018 року

Головуючий суддя Г.В. Лабань