Справа № 12063/12/2070
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.

20 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 12063/12/2070
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М.

за участю секретаря судового засідання Машура Г.І.

представника позивача: Росоловського Р.М.

представника відповідача: Квартенка О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 по справі № 12063/12/2070 рішення ухвалено о 17:38, в м. Харків, вул. Мар`їнська 18-Б-3, 61004, повний текст складено 30.10.2017р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське птахівництво"

до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень- рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Балаклійське птахівництво" (надалі - ТОВ "Балаклійське птахівництво", позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2012р. адміністративний позов задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.05.2012р. № 000202301 та № 000192301 в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування та збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток внаслідок порушення позивачем положень п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013р. постанову суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.05.2012р. № 000192301, № 000202301.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2015р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2012р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013р. в частині вирішення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення форми «П» від 18.05.2012р. № 000192301 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 5 825 295, 00 грн. скасовано, а справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2015р. прийнято відмову Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013р. в частині задоволення позовних вимог щодо податкового повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області форми «Р» від 18.05.2012р. № 000202301 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 151 290, 00 грн. та щодо податкового повідомлення-рішення форми «П» від 18.05.2012 року № 000192301 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1 607 017, 00 грн. за порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та п. 150.1 ст. 150 цього кодексу. Закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013р. в частині задоволення позовних вимог щодо податкового повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області форми «Р» від 18.05.2012р. № 000202301 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 151 290, 00 грн. та щодо податкового повідомлення-рішення форми «П» від 18.05.2012р. № 000192301 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1 607 017, 00 грн. за порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та п. 150.1 ст. 150 цього кодексу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. позов задоволено у повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області форми «П» від 18.05.2012р. № 000192301 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 5 825 295, 00 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.05.2017р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійське птахівництво" задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017р. прийнято до провадження справу №12063/12/2070.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017р. призначено економічну експертизу та зупинено провадження у справі по справі № 12063/12/2070 за апеляційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 12063/12/2070 до одержання результатів економічної експертизи.

26.12.2017р. на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса повернулась адміністративна справа №12063/12/2070.

Відповідно до супровідного листа від 06.12.2017р. №14425 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса повідомляється, що призначена ухвалою суду від 18.07.2017р. економічна експертиза не була проведена на підставі несплати рахунку Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійське птахівництво" на оплату вартості проведення призначеної експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018р. поновлено провадження у справі № 12063/12/2070 за апеляційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 12063/12/2070.

Представник відповідача, в суді апеляційної інстанції, підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача наполягав на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Балаклійське птахівництво" зареєстровано 14.04.2010 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 398083, включено до ЄДРПОУ, про що свідчить копія довідки серії АБ № 542733, виданої відділом статистики у Балаклійському районі 22.07.2011р., взято на податковий облік в ДПІ Балаклійського району Харківської області.

Згідно довідки серії АБ № 542733 основними видами діяльності позивача за КВЕД є розведення свійської птиці, виробництво м'яса, оптова торгівля м'ясом та м'ясними продуктами, оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Так, у період з 28.03.2012р. по 18.04.2012р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства з питань правильності визначення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за період з 01.04.2011р. по 31.12.2011р.

За результатами вказаної вище перевірки складено акт від 25.04.2012р. № 218/22-047/37010571, яким зафіксовані наступні порушення: п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, абз.1,2 п.п.138.1.1, п.138.4 п.138, п.п.138.10.2, п.138.10 ст.138, п.150.1 ст.150, п.3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкту оподаткування за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року на суму 8090093,00 грн.

Вказані висновки перевірки стали підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення форми "П" від 18.05.2012р. № 000192301 відповідно до якого ТОВ "Балаклійське птахівництво" зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ-IV квартали 2011р. в загальні сумі 7435312 грн., в т.ч. в сумі 1607017,00 грн. внаслідок зафіксованого в акті перевірки порушення вимог п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та п. 150.1 ст. 150 цього кодексу (касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог в цій частині закрито) та в сумі 5825295,00 грн. внаслідок зафіксованого в акті перевірки порушення вимог п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, абз. 1, 2 п.п. 138.1.1, п. 138.4, п. 138.8, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення форми "П" від 18.05.2012р. № 000192301 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 5825295,00 грн. винесено ДПІ у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що порушення позивачем вимог п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, абз. 1, 2 п.п. 138.1.1, п. 138.4, п. 138.8, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, що за висновками органу державної податкової служби призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 5825295,00 грн., полягало в такому.

По-перше, позивач завищив витрати операційної діяльності, що складаються з витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, на суму отриманих збитків від реалізації таких товарів за цінами, що є нижчими ніж їх собівартість. Отриманий доход від реалізації товару є нижчим ніж собівартість такого товару, що свідчить про те, що витрати позивача в сумі 3768320,63 грн., що дорівнюють сумі збитків за операціями з реалізації товару, здійснені не для провадження господарської діяльності.

На виконання договору купівлі-продажу майна від 11.07.2011р. № 73-07/11 позивач у липні 2011р. передав у власність ПП "Агрофірма "Вільхівська" поголів'я курчат-бройлерів в кількості 140978 голів, загальною вагою 106501840 кг, за ціною за 1 кг 1,4867 грн. без ПДВ, що є нижчою за собівартість цих реалізованих курчат-бройлерів за 1 кг на 11,13 грн., в результаті чого отримав збиток в сумі 1185365,48 грн. (11,13х106501,84).

На виконання договору купівлі-продажу від 08.09.2011р. № 0809/11 позивач у вересні 2011р. передав у власність ПП "Агрофірма Вільхівська" поголів'я курей м'ясних порід (курочки та півники батьківського поголів'я) в кількості 24201 голів, загальною вагою 100465 кг, за ціною за 1 кг 6,6 грн. без ПДВ, що є нижчою за собівартість реалізованих курей м'ясних порід за 1 кг на 25,71 грн., в результаті чого отримано збиток в сумі 2582955,15 грн. (25,71х100465,00 грн.).

По-друге, позивач завищив витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, які складаються: з витрат операційної діяльності, що, своєю чергою, складаються з витрат, що формують собівартість реалізованих товарів; інших витрат, що своєю чергою, складаються з адміністративних витрат, спрямованих на обслуговування та управління підприємством, на суму отриманих збитків від реалізації таких товарів за цінами, що є нижчими ніж їх собівартість та адміністративні витрати. Отриманий доход від наданих послуг (2109485,84 грн.), є нижчим ніж витрати (2400567,18 грн.), що, своєю чергою, складаються із собівартості таких послуг (2246190,18 грн.) та адміністративних витрат (154377 грн.). Це свідчить про те, що витрати позивача в сумі 291081,34 грн., що дорівнюють сумі збитків за операціями з надання таких послуг, здійснені не для провадження господарської діяльності (2400567,18 - 2109485,84).

На підставі договору оренди від 11.07.2011р. № 69-07/11 здавав в оренду ПП "Агрофірма Вільхівська" єдиний майновий комплекс, який включає в себе нежитлові об'єкти, а також основні засоби виробництва. Щомісячна орендна плата складає 21000,00 грн.

На підставі договору оренди від 11.07.2011р. № 70-07/11 здавав в оренду ПП "Агрофірма Вільхівська" торгівельне місце-кіоск загальною площею 13,3 кв. м. Щомісячна орендна плата за користування об'єктом складає 500,00 грн.

На виконання договорів оренди позивач виписав на адресу ПП "Агрофірма Вільхівська" видаткові накладні, загальна сума без ПДВ за послуги в яких за 4 квартал 2011р. визначена - 2109485,84 грн.

Відповідачем зазначено, що ПП "Агрофірма Вільхівська" компенсує позивачу частково витрати, що включаються до собівартості послуг - витрати з утримання та обслуговування комплексу, зокрема: вартість електроенергії, природного газу, послуг охорони та послуг зв'язку, а також частково амортизаційні відрахування. Однак витрати в сумі 291081,34 грн. (2400567,18 - 2109485,84) залишаються орендарем не відшкодованими, в т.ч. витрати з формування собівартості послуг оренди в сумі 136704,34 грн., що включаються до витрат операційної діяльності, та адміністративні витрати в сумі 154377,00 грн., що включаються до інших витрат.

Стосовно доводів відповідача по вищевказаним порушенням, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно з п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.1. ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: 1) витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством.

Відповідно до п. 138.5 ст. 138 Податкового кодексу України, інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати доход від конкретної операції. Так, на певний час на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) в операціях між особами, які не є пов'язаними, складається справедлива ринкова ціна, яка може бути нижчою ніж витрати на вироблені товари.

Матеріали справи свідчать, що на виконання договорів купівлі-продажу майна №73-07/11 від 11.07.2011р. (а.с.98-99 т. 1) та №0809/11 від 08.09.2011р. (а.с. 107-108 т.1) позивачем реалізовано курчат-бройлерів та поголів'я курей м'ясних порід ТОВ «Агрофірма «Вільхівська» за ціною, що є нижчою за собівартість цього поголів'я. Збитковість операції не доказує, що підприємством не правомірно включені витрати по формуванню собівартості цієї продукції, до складу податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2011р., як таких, що використані не в господарській діяльності.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, ст.138, 140, 142, 143 Податкового кодексу України, ст. 42 Господарського кодексу України випливає висновок, що господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем були надані докази щодо використання поголів'я курей в господарській діяльності та отримання доходу; пов'язаного з реалізацією інкубаційних яєць та добових курчат-бройлерів, зокрема: виробничі звіти по наносу яєць, виробничі звіти по інкубації яєць та отриманню добових курчат (а.с103-179 т.2), видаткові накладні про їх реалізацію, оборотно-сальдові відомості по рахунку 26 «Готова продукція» в розрізі номенклатури продукції (а.с. 180-250 т.2, а.с. 1-108 т.3). Розрахунки собівартості яєць та добових курчат за період продуктивності батьківського поголів'я (січень-жовтень 2011 року) у вигляді калькуляцій.

Крім того, згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку 70 «Доходи від реалізації» за період січень-жовтень 2011р. (Кредит рахунку) підприємство отримало дохід від реалізації яєць у сумі 4607110,14 грн. ПДВ 767851,69 грн. добових курчат у сумі 2891395,00 грн., в т.ч. ПДВ 481899,17.

Крім цього аналізуючи показники собівартості, кількість отриманих (о/с відомість по рахунку бух. обліку 26 за січень-жовтень 2011р.,) та реалізованих (звідна таблиця «Аналіз реалізацій організацій) яєць/добових курчат, суд зазначає наступне: яйце - собівартість 1 яйця склала 1,75 грн. (7 771 133,51грн/4 446 602 шт.), а інкубаційного 1,64 грн. (6 058 491,50 грн./ З 691 337 шт.); реалізовано 2 678 709 шт. яєць на загальну суму без ПДВ 3 834 362,65 грн., що склало собівартість реалізованого яйця 1,43 грн., в т.ч. інкубаційного яйця реалізовано 1 208 513шт. на суму без ПДВ 3 304 442,91 грн., що склало собівартість реалізованого інкубаційного яйця 2,73 грн.; підприємством було отримано чистого прибутку від реалізації інкубаційного яйця 1 317 279,17 грн., (2,73-1,64= 1,09* 1 208 513); добове курча - собівартість-добового курча бройлера склала 3,87 грн. (З 548 847,47грн/915 991 гол.); реалізовано добових курчат у кількості 479 475 голів на загальну суму без ПДВ 2 409 495,82 грн., що склало собівартість реалізованого курча 5,03 грн.; підприємством було отримано чистого прибутку від реалізації добового курча бройлера 556191 грн. (5,03-3,87=1,16*479 47,5).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що придбання батьківського поголів'я курей кросу Cobb-500 було економічно - обґрунтованим та прибутковим при використанні у власній господарській діяльності. Хоча реалізація батьківського поголів'я курей на забій у віці 14 місяців (це зумовлено технологічним процесом вирощування свійської птиці м'ясних порід кросу Cobb-500) і не принесла прибутку, але за основними видами одержаної продукції підприємство отримало прибуток тільки від реалізації інкубаційного яйця та добового курча бройлера підприємство отримало чистого прибутку без ПДВ у сумі 1 873 470,7 грн.

Стосовно доводів відповідача, що позивач реалізовував птицю нижче собівартості, слід зазначити, що щодо середньої ціни реалізації птиці за період серпень - вересень 2011р., то згідно відповіді Головного Управління статистики у Харківській області середня ціна реалізації птиці за всіма каналами продажу сільгосппідприємствами Харківської області складала: січень-серпень 2011р. - 9091,8 грн./т, за січень-вересень 2011р. - 9226,2 грн/т.

Також, Головним Управлінням статистики була надана середня, належна до виплати сільськогосподарським товариствам вартість 1 тонни птиці за ціною, що фактично склалися у 2011 році з урахуванням надбавок (знижок) за якість продукції, але без накладних витрат, дотацій, податку на додану вартість 12748,5 грн/т.

Таким чином, позивачем реалізовано курей у 2011р. за ціною, що є не набагато нижчою ніж за офіційними статистичними даними, а в деяких позиціях і в межах середньої ціни за показниками Управління статистики у Харківській області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок відповідача, що отриманий доход від наданих послуг (2109485,84 грн.), є нижчим ніж витрати (2400567,18 грн.), що, своєю чергою, складаються із собівартості таких послуг (2246190,18 грн.) та адміністративних витрат (154377 грн.). Це свідчить про те, що витрати позивача в сумі 291081,34 грн., що дорівнюють сумі збитків за операціями з надання таких послуг, здійснені не для провадження господарської діяльності (2400567,18 - 2109485,84) не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, позивач на підставі договору оренди від 11.07.2011р. № 69-07/11 здавав в оренду ПП "Агрофірма Вільхівська" єдиний майновий комплекс, який включає в себе нежитлові об'єкти, а також основні засоби виробництва. Щомісячна орендна плата складає 21000,00 грн.

На підставі договору оренди від 11.07.2011р. № 70-07/11 здавав в оренду ПП "Агрофірма Вільхівська" торгівельне місце-кіоск загальною площею 13,3 кв. м. Щомісячна орендна плата за користування об'єктом складає 500,00 грн.

На виконання договорів оренди позивач виписав на адресу ПП "Агрофірма Вільхівська" видаткові накладні, загальна сума без ПДВ за послуги в яких за 4 квартал 2011 року визначена - 2109485,84 грн.

Стосовно доводів відповідача, що ПП "Агрофірма Вільхівська" компенсує позивачу частково витрати, що включаються до собівартості послуг - витрати з утримання та обслуговування комплексу, зокрема: вартість електроенергії, природного газу, послуг охорони та послуг зв'язку, а також частково амортизаційні відрахування, проте витрати в сумі 291081,34 грн. (2400567,18 - 2109485,84) залишаються орендарем не відшкодованими, в т.ч. витрати з формування собівартості послуг оренди в сумі 136704,34 грн., що включаються до витрат операційної діяльності, та адміністративні витрати в сумі 154377,00 грн., що включаються до інших витрат, слід зазначати наступне.

Вказані вище доводи суд вважає необґрунтованим, оскільки в 4 кварталі 2011р., а саме у жовтні, ТОВ «Балаклійське птахівництво» не тільки здавало в оренду основні засоби, а й виробляло добових курчат, що підтверджується звітами по інкубації яєць (а.с.103-179 т.2) та реалізацією добових курчат (а.с. 180-252 т.2 та а.с. 1-108 т.3).

Згідно оборотно-сальдової відомості та Аналізу рахунка бухгалтерського обліку 2311 «Витрати поточного року» за 4 квартал 2011р. обліковуються витрати, які склали собівартість продукції та послуг періоду у сумі 2 391 633,29 грн. (Додаток №8,9). Дохід за 4 квартал 2011 року підприємству склав 2 921 782560 грн., в т. ч. ПДВ 486 963J7 грн. (Додаток №10), а саме: дохід від реалізації добових курчат-бройлерів у сумі 234 480,00 грн., в т.ч. ПДВ 39 080,00 гри.; дохід від послуг оренди у сумі 2 531 383,21 грн., в т.ч. ПДВ 421 897,20 грн.; дохід від реалізації товарів у сумі 155 919,39 грн. в т.ч. ПДВ 25 986,57 грн.

На виконання договорів оренди від 11.07.2011р. №69/07/11, а саме п.4.1 (а.с. 135-139 т.1) та №70/07/11 (а.с. 140-142 т.1) ТОВ «Балаклійське птахівництво» (Орендодавець) реалізувало послуги на протязі 4 кварталу 2011 року ТОВ «Агрофірма-«Вільхівська» (Орендар) на суму без ПДВ 2109 485,84 грн. Окрім того за 4 квартал 2011р. по підприємству обліковуються адміністративні витрати у сумі 154 377,00 грн., (за -15 194,00 грн. коригування за 3 квартал 2011р.) Додаток 11), які згідно п.п.138.10.2 п.138.10 ст. 138 ПКУ включаються до складу інших витрат та визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені - п. 138.5 ст. 138 ПКУ.

Отже, доводи відповідача стосовно зайво включених витрат у сумі 136704 грн., що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та віднесення адміністративних витрат у сумі 154377,00 до послу оренди, є без підставним та порушують норми податкового законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що а ні в акті перевірки, а ні при судовому розгляді відповідач не зміг надати пояснень з який показників сформовано висновок, щодо зайво включених позивачем витрат у сумі 136704,00 грн.

Стосовно встановлених в акті перевірки порушень, а саме те, що позивач не врахував в деклараціях з податку на прибуток ІІ кварталу 2011р., ІІ-ІІІ кварталів 2011р., ІІ-IV кварталів 2011р. зменшених контролюючим органом показників від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010р. в сумі 2231853 грн. та за 1 квартал 2011р. в сумі 191821 грн. за результатами перевірки, оформленої актом від 18.07.2011р. № 341/23-104/37010571, то зазначене посилання відповідача суд вважає безпідставним, оскільки на момент проведення перевірки дана сума являлась неузгодженою, оскільки оскаржувалась у судовому порядку. Підтвердженням цього, є постанова Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2012р. та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012р., в яких задоволено ТОВ «Балаклійське птахівництво» суму від'ємного значення на 109 688 грн. Таким чином, сума неузгодженого податкового зобов'язання не могла приймати участь у розрахунках податкового зобов'язання наступного податкового звітного періоду.

Крім того, позивачем 25.01.2018р. подано до суду апеляційної інстанції звіт ТОВ "Аудиторська компанія "Олімпія-аудит" стосовно кола питань, які були порушенні при призначенні судової експертизи, яка не була виконана Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса відповідно до ухвали суду від 18.07.2017р. по справі № 12063/12/2070, оскільки ТОВ "Балаклійське птахівництво", яке заявляло клопотання про проведення економічної експертизи не сплатило рахунок на проведення призначеної судом експертизи.

Колегія суддів не бере до уваги висновки викладені в звіті ТОВ "Аудиторська компанія "Олімпія-аудит" тому що оцінка доказів судом відбувається у відповідно до ст. 90 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 101 КАС України доказом у справі є лише висновок експерта.

Крім того, відповідно до ч. 6, 7 ст. 104 КАС України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов'язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 24.06.2015р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 по справі № 12063/12/2070 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц М.М. Яковенко
Повний текст постанови складено 22.03.2018.