Справа № 541/334/18
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/334/18
Провадження № 2-а/541/28/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Олешко Н.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дриг Ірини Михайлівни про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

8 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дриг Ірини Михайлівни про визнання протиправними дій інспектора при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, скасування постанови серії БР № 527571, винесеної інспектором 30 січня 2018 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425 грн. і закриття справи відносно нього про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказував на те, що 30.01.2018 року він рухався на власному автомобілі ЗАЗ TF699P, номерний знак НОМЕР_1, по вулиці І.Мазепи в м.Чернігові, коли його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції пояснила її тим, що нібито позивач, рухаючись на перехресті пр.Миру та вул.Чорновола здійснив проїзд прямо зі смуги для руху праворуч, чим порушив вимоги п.11.1 Правил дорожнього руху - порушення розташування транспортного засобу на проїзній частині. На підставі цього співробітник поліції винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 грн. З постановою він не погоджується, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав що він не скоював ніякого правопорушення, а дії інспектора по її винесенню вважає протиправними, оскільки постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. В ній не вказано де та по якій вулиці міста рухався автомобіль позивача, не зазначено схему руху транспортного засобу під час нібито скоєння порушення, не надано доказів правопорушення, не опитано свідків, тобто факт порушення оснований на припущеннях, а об'єктивна сторона правопорушення не зазначена взагалі. Постанова складалась не на місці вчинення правопорушення, а в зовсім іншому місці, яке знаходиться на значній відстані від того місця, де начебто було скоєно правопорушення. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу співробітник поліції не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП повному обсязі. При цьому самого розгляду справи не було, а після витребування документів на автомобіль та водійського посвідчення співробітник поліції пішла до свого патрульного автомобіля, де винесла постанову, чим грубо порушила вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. Також зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідач інспектор роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дриг І.М. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити а постанову залишити без змін. Пояснила, що 30 січня 2018 року, близько 19 години 00 хвилин, позивач, керуючи автомобілем ЗАЗ TF699P, номерний знак НОМЕР_1, в м.Чернігові на перехресті проспекту Миру - вулиці Чорновола зі смуги, яка призначена для повороту праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.11.1 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що згідно з положеннями ст.ст. 222, 258 та 283 КУпАП відносно нього було винесено постанову серії БР № 527571 про накладення адміністративного стягнення по ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначила, що перед даним перехрестям розташований дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який показує кількість смуг та дозволені напрямки руху по кожній з них, який вказував, що для повороту транспортного засобу праворуч потрібно зайняти крайню праву смугу руху, для руху прямо середню смугу руху та ліву смугу для повороту ліворуч або руху прямо, проте позивач проігнорував дані вимоги та з полоси, призначеної для повороту праворуч, поїхав прямо, що підтверджується відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, що доданий на диску DVD. Посилання позивача на те, що 30.01.2018 року поліцейські не повідомляли його про розгляд справи вважала такими, що не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери, а його посилання на рішення Конституційного Суду від 26.05.2015 у справі № 1-11/2015таким, що не відноситься до даної справи, оскільки вказане рішення стосується тлумачення ст.276 КУпАП та було прийняте до внесення змін до законодавства стосовно винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення. Вважала, що при винесенні вказаної постанови вона діяла на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 Просила розгляд справи провести за її відсутності (а.с.18-23).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав, та пояснив, що перед перехрестям пр.Миру та вул.Чорновола немає дорожнього знаку 5.16, а той, який зображений на фотографії та відео, що містяться на DVD-диску, наданому відповідачем, знаходиться більше ніж за 100 метрів від перехрестя і він його не бачив. Одразу після проїзду цього перехрестя його ніхто не зупиняв, а поліцейський автомобіль їхав за ним не подаючи ніяких сигналів про зупинку аж до вул.І.Мазепи. В зв'язку з тим, що він не бачив знаку він не визнавав своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху, але доказів йому ніяких не надали, а на його заперечення та пропозицію поїхати у відділення поліції для розгляду справи поліцейські склали постанову про адміністративне правопорушення, яку він відмовився підписувати, тому що був обурений діями поліцейських, які крім того вимагали у нього поліс страхування цивільної відповідальності, хоч він є інвалідом війни 2 групи і має відповідні пільги, про що їм повідомив і надав відповідні документи. Копію оскаржуваної постанови він отримав по пошті і одразу звернувся до суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статтями 1241 - 126 КУпАП. У відповідності з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже інспектор роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дриг І.М. є належним відповідачем у справі і складаючи оскаржувані постанови діяла в межах своїх повноважень, передбачених КУпАП.

Згідно з ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже дії інспектора поліції щодо розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням часу та відстані, необхідних для того щоб наздогнати автомобіль позивача та здійснити його зупинку з дотриманням Правил дорожнього руху є правомірними.

Щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови та доведеності вини правопорушника, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 527571 (а.с.3) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за те, що керуючи автомобілем ЗАЗ TF699P, номерний знак НОМЕР_1, 30 січня 2018 року о 19 годині 00 хвилин, в м.Чернігові на перехресті проспекту Миру - вулиці Чорновола водій ОСОБА_1 зі смуги, призначеної для руху праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив розташування транспортних засобів на проїзній частині, п.11.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.11.1 Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Таким чином, вказаний пункт Правил дорожнього руху безпосередньо не встановлює правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, а відсилає до відповідних дорожніх знаків.

Згідно з розділом 33.5 Правил дорожнього руху дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", належить до інформаційно-вказівних знаків, які, відповідно до п.8.4 Правил, запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила, показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Дія знаків 5.16 і 5.18, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Зважаючи на викладене суд вважає, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, встановленого перед перехрестям проспекту Миру - вулиці Чорновола в м.Чернігові, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, наданим відповідачем, проте відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків передбачена ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що в оскаржуваній постанові не зазначено про порушення позивачем інших вимог Правил дорожнього руху, зокрема пунктів 11.2-11.14, що регулюють розташування транспортних засобів на дорозі, суд вважає, що в діях позивача відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, у скоєнні якого обвинувачувався позивач, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, отже оскаржувана постанова винесена безпідставно і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість суду у вказаній справі перекваліфіковувати дії особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності з однієї статті чи частини статті цього Кодексу на іншу, тому справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, слід закрити.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст.ст.241-247, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, до інспектора роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дриг Ірини Михайлівни, службова адреса м.Чернігів, вул.Громадська, 66, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 527571, винесену інспектором роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Дриг Іриною Михайлівною 30 січня 2018 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Сидоренко