Справа № 296/7879/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 296/7879/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря Нероди І.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "08" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Сигнаївським О.П. в м.Житомир, згідно з даними протоколу судового засідання судове рішення ухвалене о 11:23, дані про дату складання повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Корольовської районної ради м.Житомира про неправомірні дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язання відповідача надати повну та достовірну інформацію на запит , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому покликався на те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, внаслідок чого став інвалідом 2 групи з 24.03.2017 року за захворюванням, пов'язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Просив визнати неправомірні дії Корольовської районної ради м.Житомира в частині надання недостовірної інформації на його звернення від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року та зобов'язати відповідача надати достовірну та повну інформацію на звернення від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції. Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що йому не було надано повної та достовірної інформації на його запит.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судами встановлено, що 19.09.2017 року та 22.09.2017 року позивач звернувся до Голови Корольовської районної ради міста Житомира, де вказав, що з ухвали слідчого судді від 07.09.2017 та з повідомлень начальника УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира ОСОБА_3 йому стало відомо, що за дорученням голови районної ради та на підставі розпоряджень, наказів останнього, винесених щодо позивача, вирішено позбавити його статусу інваліда війни 3 групи, який підтверджується посвідченням, виданим, підписаним та врученим особисто ОСОБА_3 у 2012 році.

Тому для отримання з цього приводу інформації, просив

- провести перевірку (розслідування за вказаними фактами - наявність її особистого підпису та вручення йому посвідчення інваліда 3 групи за урочистими обставинами);

- надіслати йому засвідченні копії розпорядження (наказу, доручення) Голови Корольовської районної ради м.Житомира, щодо позбавлення його пільг та статусу інваліда війни 3 групи, за посвідченням, яке ОСОБА_3 йому особисто підписала та вручила особисто в 2012 році;

- надіслати йому засвідченні копії листів підлеглих ОСОБА_3 (розпоряджень, наказів, доручень, та інше), щодо позбавлення його пільг та статусу інваліда війни 3 групи, за посвідченням, яке ОСОБА_3 йому особисто підписала та вручила в 2012 році.

Листом №25/В-14/10-13 від 26.03.2017 року за підписом голови ради ОСОБА_4 позивачу було повідомлено, що відповідно до Положення "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних ветеранів війни" записи у посвідченні завіряються підписом керівника органу праці та соціального захисту населення або іншого органу, який видав посвідчення, і скріплюється печаткою - в даному випадку начальником управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира, а також пунктом 28 посадової інструкції головного спеціаліста відділу з питань по справах інвалідів і побутового обслуговування пенсіонерів управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної Ради м.Житомира покладено обов'язки видавати посвідчення "інваліда війни" особисто зазначеним спеціалістом, за отримання якого інвалід війни розписується в книзі обліку видачі посвідчень "Інваліда війни". Тому для проведення перевірки за вказаними заявником фактами про наявність особистого підпису начальника управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира в посвідченні інваліда 3 групи підстави відсутні. Також в листі зазначено, що Головою Корольовської районної ради м.Житомира розпоряджень щодо позбавлення позивача пільг та статусу інваліда війни 3 групи не видавалося. Копія документів щодо позбавлення статусу інваліда війни 3 групи та вилучення відповідного посвідчення управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира надавалась управлінням праці та соціального захисту населення м.Житомира листом від 22.08.2017 року № 7102/07-02. (а.с.4 зворотній бік).

Вважаючи вказану відповідь недостовірною та неповною, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано вичерпні відповіді на всі питання, поставленні позивачем у зверненнях від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року.

Проте колегія суддів апеляційного суду з таким висновком не погоджується з огляду на таке.

Із змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI) визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 вказаного Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані: оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Як встановлено з матеріалів справи, у запитах від 19.09.2017 року та 22.09.2017 року просив надати йому інформацію на конкретні питання, які ним сформульовані відповідно до порядку складання запиту, зокрема, вказав, що з ухвали слідчого судді від 07.09.2017 та з повідомлень начальника УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира ОСОБА_3 йому стало відомо, що за дорученням голови районної ради та на підставі його розпоряджень, наказів, винесених щодо позивача, вирішено позбавити його статусу інваліда війни 3 групи, статус підтверджується посвідченням, виданим, підписаним та врученим особисто ОСОБА_3 у 2012 році. Тобто, зі змісту звернень позивача, вбачається, що останній просить надати йому відповідні нормативно-правові акти, винесені відповідачем щодо припинення його статусу інваліда війни 3 групи, а також просив провести перевірку (розслідування) щодо підстав такого.

Однак, як вбачається з відповіді голови Корольовської районної ради м.Житомира від 26.09.2017 року №25/В -14/10-13, її зміст не містить відповіді на жодне з конкретних питань позивача.

Разом з тим, в матеріалах справи є ксерокопія розпорядження голови Корольовської районної ради м.Житомира від 16.06.2017 року №26-а, з якого вбачається, що відповідачем вчинялись дії щодо припинення статусу позивача як інваліда війни 3 групи. Тобто, будучи розпорядником інформації, яка стосується прав позивача, відповідач не надав її на вимогу останнього, чим порушив приписи Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, у справі відсутні належні докази надання повної та обґрунтованої відповіді відповідачем позивачу.

Зазначене, на думку колегії суддів, є порушенням права позивача на доступ до інформації та отримання відповіді на вказаний запит.

Суд першої інстанції не надав правової оцінки зазначеним обставинам та наявним в матеріалах справи доказам, що їх підтверджують, а тому дійшов невірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "08" грудня 2017 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Корольовської районної ради м.Житомира щодо ненадання повної інформації на запити ОСОБА_2 про доступ до публічної інформації від 19.09.2017 та 22.09.2017 протиправними.

Зобов'язати Корольовську районну раду м.Житомира в особі голови районної ради надати ОСОБА_2 повну інформацію на запити про доступ до публічної інформації від 19.09.2017 та 22.09.2017.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "22" березня 2018 р.