Справа № 826/8204/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8204/16 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про визнання протиправною та скасування Постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року у позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення щодо відмови у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Постановою про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №41063364 від 03 грудня 2013 року, на підставі Рішення Європейського суду з прав людини у справі №2775/07 від 11.07.2013 року щодо сплати державою-відповідачем заявнику протягом трьох місяців від дня, коли це рішення набуде статусу остаточного відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, сум, які має бути конвертовано в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу, а саме: 10000 (десять тисяч) євро відшкодування моральної шкоди разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись; 300 (триста) євро компенсації судових витрат разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись; нараховування на зазначену суму, зі спливом тримісячного строку і до остаточного розрахунку, простого відсотку (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно з пунктом 2 зазначеної Постанови, Боржника зобов'язано добровільно виконати Рішення Європейського суду з прав людини у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Листом Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 25.07.2014 року № 806-2./16 направлено Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України для виконання та відома заяву та уточнені банківські реквізити представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, для перерахування коштів за Рішенням Європейського суду з прав людини «ОСОБА_3 проти України» №2775/07 від 11.07.2013 року.

Вимогою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 12.09.2014 року №14-806/16 до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України зобов'язано Департамент планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України в десятиденний строк провести дії, спрямовані на виконання Рішення Європейського суду з прав людини «ОСОБА_3 проти України» №2775/07 від 11.07.2013 року та сплатити на користь ОСОБА_3 заборгованість (пеню) у сумі 3046,69 грн. за несвоєчасне виконання Рішення Європейського суду з прав людини.

Розпорядженням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 16.02.2015 року №41063364/16, затвердженим В.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, визначено суму грошових коштів, яку необхідно перерахувати представнику Позивача ОСОБА_6, що становить 167350,34 грн., як погашення заборгованості за Рішенням Європейського суду з прав людини «ОСОБА_3 проти України» №2775/07 від 11.07.2013 року.

Представнику Позивача ОСОБА_6 перераховано грошові кошти у сумі 167350,34 грн., що підтверджується Платіжним дорученням від 18 лютого 2015 року №649 та 27 лютого 2015 року проведено банком.

Постановою про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №41063364, від 03 березня 2015 року (а.с.31-32), у зв'язку з фактичним виконанням Рішення Європейського суду з прав людини, виконавче провадження закінчено.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV), в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою ст. 2 Закону № 606-XIV, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини першої ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з п. 9 частини другої ст. 17 Закону № 606-XIV, державною виконавчою службою підлягають виконанню рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини";

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України регулюються Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV (надалі - Закон № 3477-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону №3477-IV, зокрема виконання Рішення - виплата Стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; вжиття заходів загального характеру; відшкодування - сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача.

Згідно зі ст. 2 Закону № 3477-IV, рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції; порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, (надалі - Конвенція), високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людини в будь-яких справах, у яких вони є Сторонами.

Згідно зі ст. 3 Закону №3477-IV, виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону №3477-IV, протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва (орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень: а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів; б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва; державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті «б» цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Згідно з частинами першою - четвертою ст. 8 Закону №3477-IV, виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні; у разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення; протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті "б" частини першої статті 7 цього Закону; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Відповідно до частини п'ятої ст. 8 Закону №3477-IV, підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_3 проти України» № 2775/07 від 11.07.2013 року представнику Позивача на банківський рахунок 27.02.2015 року перераховано грошові кошти у сумі 167350,34 грн.

А як зазначено на офіційному веб-сайті Національного банку України, 27.02.2015 року Національним банком України було встановлено офіційний курс до іноземних валют, який становив 3141.9523 грн. за 100 євро.

Отже, станом на дату фактичної виплати коштів, з урахуванням офіційного курсу Національного банку України, виплачена сума не є еквівалентною 10300 Євро, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Рішення Європейського суду з прав людини від 11.07.2013 року фактично в повному обсязі не виконано.

Згідно з п. 8 частини першої ст. 49 Закону № 606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржена Позивачем Постанова Відповідача є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 23.03.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.