Справа № 295/10391/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

за участю секретаря Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову серії БР № 046714 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач керував транспортним засобом КРАЗ-350, а наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів в осіб, які керують трактором не є обов'язковою, а також відповідачем не надано доказів порушення позивачем правил дорожнього руху.

В судове засідання позивач не зявився, його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Уповноважений представник Управління патрульної поліції у м. Житомирі судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, долученому до матеріалів справи, у якому вказав, що вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає всім вимогам, а позивача притягнено до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.03.2017 року інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 046714 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 12.05.2017 року о 09 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КРАЗ-350 державний номерний знак НОМЕР_1, разом з причепом ГКБ-8170 державний номерний знак НОМЕР_2, який не пройшов обовязкового технічного огляду та не мав поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Крім того, інспектором поліції було застосовано норму ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи оскаржувану постанову, судом встановлено, що інспектором поліції накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст. 254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Однак, слід зазначити, що позивач керував транспортним засобом КРАЗ-350, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом разом з причепом ГКБ-8170 державний номерний знак НОМЕР_2.

За правилами підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Причеп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів. Таке нормативне визначення зазначено в постанові КМУ «Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів» від 28.12.2011 № 1367.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Згідно з абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів», у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючи коефіцієнти та їх розміри встановлені та затверджені Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010р. № 566 Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

За цим розпорядженням, відносно причепів до вантажних автомобілів встановлений коригуючий коефіцієнт.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

З вищенаведеного суд приходить до висновку, що причеп ГКБ-8170 державний номерний знак НОМЕР_2, за керування яким без страхового полісу притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів», а тому підлягає обов'язковому страхуванню за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку з чим постанова Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 046714 від 06.09.2017 року не може бути визнана незаконною у цій частині.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію машини, причіп марки ГКБ-817, реєстраційний номер 00016АМ, маса 2400 кг., зареєстрований 16.05.2008 року (а.с. 8).

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю, відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі по тексту Порядок № 137).

Згідно пункту 1 Порядку № 137 обов'язковому технічному контролю підлягають всі транспортні засоби, крім легкових автомобілів усіх типів, марок і моделей, причепів (напівпричепів) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоциклів, мопедів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів - незалежно від строку експлуатації, та легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до п. 3 Порядку № 137, періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: - для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; - для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; - для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; - для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідно до ч. 9 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», на кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Позивач у позові посилається на те, що у нього наявний протокол перевірки транспортного засобу №00029-00975-17 від 06.09.2017 року, на який інспектор при складанні постанови про адміністративне порушення уваги не звернув, однак суд не приймає до уваги таке твердження позивача, оскільки вказаний протокол складений щодо автомобілю марки КРАЗ 250, державний номерний знак НОМЕР_1, у той час, як постанова про адміністративне правопорушення складена відносно причепа.

Таким чином, обов'язковому технічному контролю щороку підлягають вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них, якщо строк експлуатації вказаних транспортних засобів становить більше ніж два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, причіп марки ГКБ-817, реєстраційний номер 00016АМ, маса 2400 кг., зареєстрований 16.05.2008 року, отже, вказаний транспортний засіб є причепом до вантажного автомобіля зі строком експлуатації більше двох років, а тому підлягає обов'язковому технічному контролю щороку.

Таким чином, суд вважає, що в діях позивача, які полягають у керуванні транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, наявний склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з копії оскаржуваної постанови та зазначено позивачем у позові та відповідачем у відзиві, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

А тому, враховуючи, що адмінстративне правопорушення та норма статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності мають розбіжності, суд дійшов вистновку, що постанова серії БР № 046714 підлягає скасуванню у частині притягнення позивача до відповідальності на підставі2 ст. 121 КУпАП.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягаюь частковому задоволенню та оскаржувана постанова підлягає скасуванню в у частині притягнення позивача до відповідальності на підставі 2 ст. 121 КУпАП, решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України "Про Національну поліцію", Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 7, 121, 126, 162, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 046714 від 06.09.2017 року у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративноі відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3)

Відповідач: Інспектор роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної ОСОБА_2 (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

С у д д я :