Справа № 308/1362/18
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1362/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгороді, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці державної фіскальної служби України, в особі заступника начальника митниці ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 30 січня 2018 року Закарпатською митницею розглянуто протокол про порушення митних правил №0019/30500/18, складений старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5, за ч.3 ст.470 МК України, за результатами розгляду якого винесено постанову, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Вказану постанову позивачка вважаю протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, порушення митних правил (адміністративний проступок) лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності.

ОСОБА_1 вказує, що 17 грудня 2017 року нею на митну територію України було ввезено транспортний засіб марки «VW» моделі «ТОURАN», реєстраційний номер Словаччини SO 750 AV, номер кузова НОМЕР_1, в режимі «транзит». У звязку з поломкою (аварією) даного ТЗ, з 21 грудня 2017 року такий знаходився в ремонті на СТО «ФОП ОСОБА_6М.», що за адресою: Ужгородський район, с. Минай, вул. П.Карпатського, 22. Даний факт підтверджується довідкою СТО №18/0077 від 29.01.2018 року, актом виконаних робіт №18/0152 від 29.01.2018 року, а також квитанцією про оплату послуг за проведення ремонту транспортного засобу. За таких обставин, в неї не було обєктивної можливості вивезти транспортний засіб в межах строку визначеного ст.95 МК України для транспортних засобів, ввезених у режимі «транзит».

Крім цього, з 27 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року вона знаходилася на лікарняному по догляду за дитиною, що підтверджується відповідною довідкою, а тому надати митному органу повідомлення про настання аварії (обставин непереборної сили) відповідно до ч.2 ст.192 МК України не мала можливості.

За таких обставин позивачка просить визнати постанову у справі про порушення митних правил №0019/30500/18 від 30 січня 2018 року протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки такі є безпідставними, а оскаржувана постанова про порушення митних правил №0019/30500/18 від 30 січня 2018 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог закону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 січня 2018 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил №0019/30500/18 відносно громадянки України ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України.

30 січня 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, за результатами розгляду матеріалів про порушення митних правил за даним протоколом, винесено постанову в справі про порушення митних правил №0019/30500/18, якою громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність..

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ст.95 Митного кодексу України та п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.2005 року №1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Зі змісту постанови та протоколу про ПМП встановлено, що 03.01.2018 року о 06 год. 28 хв. в зону митного контролю митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, в напрямку «Виїзд», заїхав вантажний автомобіль марки «IVEKO», модель «35.С13», реєстраційний номерний знак України АО 9617 ВМ, в якому в якості пасажира у приватних справах з України в Угорщину слідувала гр. України ОСОБА_1, яка обрала формою проходження митного контролю на смузі руху «червоний коридор». Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було згенеровано ризик за кодом 401-1: «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення» щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу, реєстраційний номер Словаччини SO 750 AV.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що 17.12.2017 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «VW» моделі «ТОURАN», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер Словаччини SO 750 AV. Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Станом на 03.01.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного гр.України ОСОБА_1, з метою транзиту, перевищено більше, ніж на десять діб.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

У відповідності до ч.5 ст.102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Позивач ОСОБА_1 факт ввезення нею 17.12.2017 року на митну територію України в режимі «транзит» автомобіля марки «VW» моделі «ТОURАN», реєстраційний номер Словаччини SO 750 AV, не заперечує. Як при складанні протоколу про порушення митних правил, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не змогла вивезти вказаний транспортний засіб за межі України, оскільки такий знаходиться на ремонті у звязку з його поломкою, а повідомити орган доходів і зборів про ці обставини не мала можливості оскільки перебувала на лікарняному по догляду за дитиною, що, на її думку, свідчить про обставини непереборної сили та є підставою для звільнення її від відповідальності.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надала суду довідку ФОП ОСОБА_6 №18/0077 від 29.01.2018 року та акт виконаних робіт №18/0152 від 29.01.2018 року, з яких слідує, що автомобіля VW ТОURАN (SO 750 AV), 2006 року випуску, обєм двигуна 1896 см.куб, в період з 21.12.2017 року по 29.01.2018 року знаходився на СТО ФОП ОСОБА_6 що за адресою с. Минай, вул. П.Карпатського, 22, під час ремонту електроніки та системи охолодження двигуна автомобіля.

Крім того, позивач надала довідку, видану їй Ужгородським міським центром первинної медико-санітарної допомоги №22 від 09.01.2018 року, про те, що її дитина ОСОБА_7 з 27.12.2017 року по 09.01.2018 року перебувала на амбулаторному лікуванню.

Положеннями 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року №657 (далі Порядок), який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за №1669/21981 ).У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили це часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 про неможливість вивезення транспортного засобу, який нею ввезений на митну територію у режимі «транзит» та перебуває під митним контролем, повідомила Закарпатську митницю ДФС 09.01.2018 року, про що свідчить її заява (а.с.14). При цьому, відповідних документів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності до порушення, передбачене ст.470 МК України до заяви не додала.

Надані ж позивачем суду документи, зокрема довідка ФОП ОСОБА_6 №18/0077 від 29.01.2018 року та акт виконаних робіт №18/0152 від 29.01.2018 року, вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті у звязку із поломкою електроніки та системи охолодження двигуна. Проте, жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

В розумінні п.2 розділу VIII Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставин справи, суд приходить до висновки, що сам по собі факт перебування автомобіля марки «VW» моделі «ТОURАN», реєстраційний номер Словаччини SO 750 AV, номер кузова НОМЕР_1, на ремонті у ФОП ОСОБА_6 з 21.12.2017 року по 29.01.2018 року не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили в розумінні ч.1 ст.460 МК України, а вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, оскільки остання перевищила встановлений ст.95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органів доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів від одного підрозділу цього органу до іншого), більше ніж на десять діб.

Для кваліфікації дій за ч.3 ст.470 МК України не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також те чи настали від цього шкідливі наслідки. Суд критично оцінює доводи представника позивача про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення через відсутність прямого умислу на його вчинення, оскільки субєктивною стороною складу даного правопорушення є вина у формі умислу або необережності.

Порушення митних правил визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Як убачається зі змісту ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Отже, доводи представника в цій частині є необґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що у органу органів доходів і зборів було достатньо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України «перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб», а тому постанова заступника начальника митниці Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил №0019/30500/18 від 30.01.2018 року не підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає, що орган доходів і зборів при розгляді матеріалів про порушення митних правил, запроваджених відносно ОСОБА_1 не були враховані всі обставини, які мають значення при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення.

Статтею ст.489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення згідно ст.33 КУпАП накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (ст.22 КУпАП).

На підставі вищезазначеного, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника ОСОБА_1, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, приймаючи до уваги відсутність значної шкоди заподіяної інтересам держави чи суспільства внаслідок вчиненого нею правопорушення, суд приходить до висновку, що слід змінити захід стягнення призначений постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил №0019/30500/18 від 30 січня 2018 року гр.України ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.95, 102, 192, 458, 460, 470 ч.3, 495, 529, 530 МК України, ст.ст.22, 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Змінити захід стягнення призначений постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил №0019/30500/18 від 30 січня 2018 року - громадянці України ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення суду було складено та проголошено 22 березня 2018 року.

Суддя В.М. Малюк