Справа № 823/672/18
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року справа № 823/672/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (18000, м. Черкаси, вул. Р.Люксембург, 208; далі позивач) з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195; далі відповідач), в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок пенсії, врахувавши суми заробітної плати за період з лютого по серпень 1990 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства України не врахував при розрахунку пенсії сум нарахованої заробітної плати після звільнення позивача.

Ухвалою від 19.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

У подальшому ухвалою від 12.03.2018 суд замінив відповідача у справі № 823/672/18 управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідач у відзиві на позов, поданому до суду 06.03.2018 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, вказував, що позивач отримує пенсію згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позивач 31.01.2018 звернувся до із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії із врахуванням сум заробітної плати за період з лютого по серпень 1990 року, однак, на думку відповідача, в управління відсутні законні підстави для врахування при розрахунку пенсії позивача кошти, отримані ним після звільнення, оскільки згідно із ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться у день звільнення.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Для призначення пенсії позивачем було надано довідку про заробітну плату за період з лютого 1990 року по січень 1992 року, яка видана 27.04.2010 № 41 Черкаською будівельною організацією «Облагробуд», довідку від 27.04.2010 №36 видану ПП «Райагробуд» за період з січня 1990 року по грудень 1991 року, довідку від 12.05.2010 за період з грудня 1987 року по грудень 1989 року, яка видана житлово-експлуатаційною конторою Черкаського Облагробуду та довідку від 18.05.2010 №К-35 за період з січня 1987 по серпень 1990 року видану Державним архівом Черкаської області за період роботи в спеціалізованому будівельно-монтажному тресті «Черкасиагроспецмонтаж» Черкаського обласного кооперативно державного обєднання з агропромислового будівництва «Облагробуд».

Згідно із записами у трудовій книжці (запис №9) позиача було звільнено по переводу з спеціалізованого будівельно-монтажного тресту «Черкасиагроспецмонтаж» Черкаського обласного кооперативно державного обєднання з агропромислового будівництва «Облагробуд». З 13.02.1990 (запис №10) позивач прийнятий на роботу до Черкаського Облагробуду.

Відповідно до довідки про заробітну плату від 26.12.2017 № К-52 виданої Державним архівом Черкаської області за період роботи в спеціалізованому будівельно-монтажному тресті «Черкасиагроспецмонтаж» Черкаського обласного кооперативно-державного обєднання з агропромислового будівництва «Облагробуд» за період з лютого 1990 року по серпень 1990 року після звільнення позивачу нараховано: премія за І квартал, премія за введення в експлуатацію, винагорода за підсумками роботи за рік, премія та в березні 1990 року всім працівникам суми нарахувань у графі всього нараховано.

31 січня 2018 року позивач звернувся до управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про перерахунок пенсії в звязку з неправомірною відмовою врахування при розрахунку пенсії сум нарахованої заробітної плати після звільнення, а саме в березні 1990 року 218 грн 75 коп., (296 грн 75 коп. 78грн.00коп.), квітень 1990 року 568 грн 80 коп., серпень 1990 року 36 грн 00 коп.. Загальна сума складає 823 грн 55 коп. при середній заробітній платі по народному господарству на 1990 рік 248 грн 00 коп. Таким чином коефіцієнт заробітної плати повинен бути збільшений на 0,33208 (прибутковий податок зі всіх вказаних сум заробітної плати утриманий з мене в сумі 107 грн 39 коп.)

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 06.02.2018 №1738/02 повідомило позивача про відсутність законних підстав для врахування при розрахунку його пенсії коштів отриманих після звільнення із посиланням ст.ст. 47 та 116 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Положення Закону №1058 не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 обчислення страхового стажу за період до впровадження системи персоніфікованого обліку здійснюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ст. 41 Закону № 1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

З аналізу наведеної норми вбачається, що для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2004.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XIІ (далі Закон № 1788-XIІ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу.

У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником.

У заробіток для обчислення пенсії особам, які не підлягають державному соціальному страхуванню (пункт «д» статті 3), включаються всі види грошового забезпечення, аналогічні тим видам оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п. 2.10, якого довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських обєднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Зі змісту наведених норм випливає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в своїй постанові від 04.03.2014 року, аналізуючи, зокрема, положення статті 41 Закону № 1058- ІV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшла висновку, що суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція відображена в рішеннях ВАС України від 11.06.2014 у справі 9991/75646/12, від 20.05.2014 у справі №К/800/26517/14.

Щодо посилання відповідача на положення ст. 116 Кодексу законів про працю України, суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В контексті статті 116 КЗпП днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані відпустки.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статі відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Отже, враховуючи, що затримка виплати доходу позивачеві сталася з вини роботодавця, а із виплачених сум були утримані суми коштів на цілі соціального страхування доводи відповідача про те, що відсутні підстави для врахування при розрахунку пенсії позивача коштів отриманих ним після звільнення, суд визнає помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), врахувавши суми заробітної плати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за період з лютого по серпень 1990 року.

Копію рішення направити сторонам.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська область, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотри) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький