Справа № 444/192/18
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/192/18
Провадження № 2-а/444/45/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1-М. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №5999/20900/17 від 26 грудня 2017 року,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 26.12.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що дана постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих нею доказів. Зазначає, що 28.11.2017 року у зоні митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, при виїзді з України до ОСОБА_4 на автомобілі марки «DaimlerСhrysler S400», реєстраційний номер LTM19693, Державною митною службою України було складено протокол про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 28.11.2017 року у звязку з порушенням строку транзитного перебування на території України вказаного автомобіля.

Зазначає, що строк транзитного перебування на території України автомобіля, що був ввезений нею порушила, оскільки 04.12.2016 року вона з чоловіком ОСОБА_5 потрапила в ДТП та автомобіль отримав механічні пошколження.

Вказує, що під час складання протоколу про порушення митних правил повідомила про це працівників митниці. Факт дорожнього-транспортної пригоди встановлений постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12.01.2017 року у справі № 444/2658/16-ц на підтвердження чого надала ксеровідбиток даної постанови.

Позивач стверджує, що 06.12.2016 року до Львівської митниці ДФС подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в якому вказано, що у звязку з аварією вона не може вивезти автомобіль «DaimlerChrysler S400» р.н. LTM 19693 та такий знаходиться на збереженні за адресою: вул. С. Крушельницької, 25, м. Жовкава, Львівської області.

Оскільки вона та чоловік ОСОБА_5 є безробітними, не мають постійного доходу і проживають за рахунок випадкових заробітків, основні ремонтні роботи автомобіля здійснював чоловік, а також окремі агрегати (коробку передач) ремонтував ФОП ОСОБА_6 Крім цього, тривалий час вони шукали пошкоджені деталі, які було потрібно замінити, а саме крило, дві дверки, капот, радіатори, фари та інше. Вивезти автомобіль на лафеті не мали можливості, оскільки такі послуги надзвичайно дорогі. Також зазначає, що ні чинним законодавством, ні митним органом не обмежено строк проведення ремонтних робіт.

А тому після проведення остаточних ремонтних робіт автомобіля, а саме 27.11.2017 року, що підтверджується актом виконаних робіт № 120 від 27.11.2017 року, нарядом- замовленням, Актом приймання-передачі транспортного засобу та довідкою виданими ФОП ОСОБА_6 вона вжила заходів до його вивезення (завершення транзиту), однак працівники митниці не взяли до уваги її пояснення та надані документи під час перетину кордону 28.11.2017 року та притягнули до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 470 МК України.

Звертає увагу, що законодавством чітко визначено можливість не включення до строків транзитного перевезення часу дії ооставин непереборної сили, за умови документального підтвердження факту дії обставин непереборної сили, а тому вважає, що строки транзитного перевезення транспортного засобу були порушені без наявності її умислу, а в наслідок аварії про яку письмово повідомлено відповідача на наступний день, і нею вжито всіх можливих заходів для вивезення автомобіля за межі митної території України у найкоротші строки.

Вважає, що у відповідача не було підстав з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 95 та ч. 1 ст. 192 МК України для притягнення її до адміністративної відповідальності. А тому просить позов задоволити.

Крім того, позивачем подано клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, яке мотивує тим, що про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо лише 15.01.2018 року, коли отримала конверт з копієї такої постанови.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначено, що ремонт транспортного засобу не відноситься до аварії та обставин непереборної сили, крім того зазначили, що транспортний засіб позивач мала змогу вивезти на лафеті. Крім того звертають увагу, що підтверджуючих документів у відповідно до вимог ст. 460 МК України щодо тривалості дії обставин непереборної сили (перебування ТЗ на ремонті внаслідок аварії, перебування на лікуванні, проведення слідчих дій, вилучення автомобіля як речового доказу тощо), що позбавляли позивача можливості завершити митний режим транзиту автомобіля до 28.11.2017 року (моменту його доставки до митного органу) шляхом вивезення або декларування до іншого митного режиму, гр. ОСОБА_3 Х-М.Г. надано не було, крім того згідно довідки №114 від 27.11.2017 року транспортний засіб перебував на ремонті з 26.10.2017 року по 27.11.2017 року, проте, факт ДПТ мав місце 04.12.2016 року.

А тому вказують, що позивачем не було надано жодних документів на підтвердження того де саме перебував транспортний засіб ввезений нею на митну територію України і чому він не був доставлений до органу доходів і зборів.

Зазначають, що згідно акту виконаних робіт № 120 від 27.11.2017 року вбачається, що проводився поточний ремонт коробки передач, тобто транспортний засіб перебував на станції СТО планово та не повязано із обставиною непереборної сили.

Стверджують, що позивачем ОСОБА_3 Х-М.Г. жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, не надала, а ті документи, які надані позивачем, вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті й не містять жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

А тому вважають, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_7 Г. до адміністративної відповідальності за порушення митних правил у звязку із чим просять суд відмовити гр. ОСОБА_7 Х-М.Г. у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав відзив на позовну заяву, позивач вважає, що справу можна розглядати без його участі, а суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши думку позивача, вивчивши відзив відповідача на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи номер кузова та реєстраційний номер транспортного засобу Daimler Chrysler S400 та автомобіля MERCEDES-BENZ S400 співпадають, що дає підстави вважати, що це один і той же автомобіль.

З копії постанови в справі про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 26.12.2017 року, винесеної заступником начальника Львівської митниці ДФС- начальником УПМП та МВ Скромним ОСОБА_8 вбачається, що 28.11.2017 року близько 03:42 години в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, з України до ОСОБА_4 вїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S400», реєстраційний номер LTM19693 у якому громадянка України ОСОБА_9 прямувала у приватну поїздку в ОСОБА_4 з України. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього та осіб, які у ньому переміщуються, в ПІК «Інспектор» та в ЄАІС ДФС України виявлено, що громадянкою України ОСОБА_1 01.12.2016 року о 15:30 годині через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки MERCEDES-BENZ S400, VIN: WDB2200281A241145, реєстраційний номер LTM19693 (країна реєстрації - ОСОБА_4), без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України. Одночасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 28.11.2017 року.

Отже, пропуск ввезеного 01.12.2016 року громадянкою України ОСОБА_1-М.Г. на митну територію України автомобіля марки MERCEDES-BENZ S400, VIN: WDB2200281A241145, реєстраційний номер LTM19693 (країна реєстрації - ОСОБА_4), здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Даною постановою ОСОБА_10 визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (пятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень України.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Отже, пропуск ввезеного 01.12.2016 року вищевказаного транспортного засобу на митну територію України, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_11 не заперечується факт ввезення автомобіля марки MERCEDES-BENZ S400, VIN: WDB2200281A241145, реєстраційний номер LTM19693 (країна реєстрації - ОСОБА_4) в режимі транзит.

По даному факту інспектором митниці 28.11.2017 року складено протокол про порушення митних правил № 5999/20900/17 за ч. 3 ст. 470 МК України.

В даному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 26.12.2017 року з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, 2 поверх, Львівська митниця ДФС.

ОСОБА_11 ОСОБА_12 поставила свій підпис в даному протоколі.

Однак як вбачається з оскаржуваної постанови розгляд справи про порушення митних правил 26.12.2017 року проводився у відсутності позивача.

Відомостей, що постанова в справі про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 26.12.2017 року була вручена позивачу цього ж дня немає.

Однак така надсилася ОСОБА_1-М. Г. поштою, що підтверджується копією супровідного листа від 29.12.2017 року № 17798/к/13-70-20/29.

Позивач стверджує, що отримала оскаржувану постанову 15.01.2018 року. Жодних відомостей та доказів, які б спростовували її твердження у суду немає.

А тому судом були визнані проважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що нею 06.12.2016 року було повідомлено митний орган, що MERCEDES-BENZ S400, VIN: WDB2200281A241145, реєстраційний номер LTM19693 (країна реєстрації - ОСОБА_4) перебуває на ремонті на СТО внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 12.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. в дохід держави та судовий збір в розмірі 275,60 грн., а саме за те, що він 04.12.2016 року о 22.00 год. по вул. Ярослава Мудрого, 12Б/2, м. Жовква Львівської області, керуючи автомобілем Daimlerchrysler д.н.з. LTM 19693 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з електроопорою, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач зазначає, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль перебував на ремонті.

З даного приводу слід зазначити, що розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів "документальне підтвердження" та "факт аварії чи дії обставин непереборної сили", а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Проте, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевідник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Так на підтвердження ремонту транспортного засобу позивач подала суду копію довідки ФОП ОСОБА_6 від 27.11.2017 року № 114 щодо перебування автомобіля Daimler Chrysler S400 на ремонті з 26.10.2017 року по 27.11.2017 року, акт приймання-передачі транспортного засобу від 26.10.2017 року, наряд-замовлення для проведення ремонту (обслуговування) автомобіля від 26.10.2017 року, акт виконаних робіт від 27.11.2017 року № 120.

В акті виконаних робіт № 120 вказано про поточний ремонт коробки передач автомобіля Daimler Chrysler S400.

З даного приводу слід зазначити, що згідно розділу VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2012 року № 657, аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно- правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Тобто, є усі підстави вважати, що ремонт транспортного засобу не відноситься до аварії та обставин непереборної сили.

Згідно норм п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

Нормами ст. ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у орган доходів та зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Ремонт транспортного засобу не може завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування).

Правовими нормами, щодо відносин по ремонту транспортних засобів є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг. Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги і технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем).

Відповідно до п. 3 розділ 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до п. 7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Відповідно до п. 8 розділ 7 Правил виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо пов'язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов'язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ; довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470, внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Отже, в разі недотримання строку транзитного переміщення внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку транзиту на час дії цих обставин, що підтверджується відповідними документами, зупиняється.

Пунктом 3 Порядку встановлено порядок документального підтвердження аварії або дії обставин непереборної сили. Ним визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Натомість, підтверджуючих документів у відповідності до вимог ст. 460 МК України щодо тривалості дії обставин непереборної сили (перебування ТЗ на ремонті внаслідок аварії, перебування на лікуванні, проведення слідчих дій, вилучення автомобіля як речового доказу тощо), що позбавляли позивача можливості завершити митний режим транзиту автомобіля до 28.11.2017 року (моменту його доставки до митного органу) шляхом вивезення або декларування до іншого митного режиму, гр. ОСОБА_1 Х-М.Г. надано не було.

Варто звернути увагу на те, що згідно довідки №114 від 27.11.2017 року транспортний засіб перебував на ремонті з 26.10.2017 року по 27.11.2017 року.

Проте, факт ДПТ мав місце 04.12.2016 року. Позивачем не надано жодних документів на підтвердження того де саме перебував транспортний засіб ввезений нею на митну територію України і чому він не був доставлений до органу доходів і зборів.

Наведена позивачем причина порушення терміну доставки транспортного засобу до митного органу не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Так, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Обовязковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. Разом з тим, вищевказаним Порядком передбачено документальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили - часткового чи повного пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку.

Пункт 3 розділу VIII Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням субєктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний засіб, керований позивачем, є товаром, транспортним засобом, і на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно вимог ч. 6 ст. 379 МК України, яка чітко передбачає, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Дана норма так само відносить транспорті засоби особистого користування (тимчасове ввезення яких громадянами власне і врегульоване ст. 380 МК України, до якої відсилає вказана норма) до товарів, проте визначає особливості встановлення строків їх тимчасового ввезення.

Статтею 380 МК України передбачено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_1- М. Г. не надала ні суду, ні митниці.

Позивачем жодним чином не обгрунтовано та не підтверджено належними доказами де перебував транспортний засіб від 04.12.2016 року, тобто дати дорожньо-транспортної пригоди до початку ремонту, яким є 26.10.2017 року.

Тобто біля одного року автомобіль не вивозився за межі території України до ремонту від дати дорожнього-транспортної пригоди та не ремонтувався.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1-М. Г. до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Суд розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1-М. Г. перевіряє законність, правомірність винесення оскаржуваної постанови як в частині накладення адміністративного стягнення так і вцілому.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навела жодних належних доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 МК України або малозначимості вчинення такого порушення, нею жодним чином не обгрунтовано неправомірність накладення адміністративного стягнення, натомість, відповідачем повністю спростовано голослівні твердження позивача належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи та які взято до уваги судом, а тому, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №5999/20900/17 від 26 грудня 2017 року- відмовити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Р. Й. Зеліско