Справа № 826/16633/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року № 826/16633/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби геології та надр України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про скасування постанови від 06 листопада 2017 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень у виконавчому провадженні №54543140

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі по тексту - позивач, Держгеонадра) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 06 листопада 2017 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №54543140.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 грудня 2017 року за вх. №20435/02/04-17 на адресу останнього надійшла постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні №54543140 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва №826/13536/16 від 07 серпня 2017 року про зобов'язання Державної служби геології та надр України вчинити дії.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва №826/13536/17 від 07 серпня 2017 року, на підставі якої виданий вказаний вище виконавчий лист, як зазначив позивач, оскаржується у судовому порядку.

Тому позивач вважає постанову державного виконавця від 06 листопада 2017 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у письмовому відзиві на позов, відповідач зазначив, що державний виконавець під час винесення постанови про накладення штрафу діяла у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У судове засідання, призначене на 16 березня 2018 року, представники сторін не з'явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в зв'язку з чим та враховуючи положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі редакція, чинна на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з приписами частини 2 статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з наданої суду копії виконавчої провадження №54543140, 07 серпня 2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/13536/16 про зобов'язання Державної служби геології та надр України видати наказ про продовження на 4 роки, тобто до 06 грудня 2020 року, строку дії Спеціального дозволу на користування надрами № 4104 на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку руд поліметаловмісних, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями ділянки «Гаврищук», наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРМАРОШ» 23 лютого 2012 року, та зобов'язання Державної служби геології та надр України внести зміни до Програми робіт (додаток № 2 до Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин, яка є невід'ємною частиною наданого товариству з обмеженою відповідальністю «МАРМАРОШ» Спеціального дозволу на користування надрами № 4104 від 23 лютого 2012 року) у відповідності до документів, наданих Державній службі геології та надр України Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРМАРОШ» листом від 03 лютого 2016 року № 030216-1. Боржником за вказаним виконавчим листом зазначено Державну служби геології та надр України (далі по тексту - виконавчий лист №826/13536/16).

10 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРМАРОШ» звернулось до Відділу з примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про прийняття вказаного вище виконавчого листа до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 29 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження №54543140 з примусового виконання виконавчого листа №826/13536/16, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з останнього виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12 800,00 гривень (пункти 2, 3 постанови).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2017 року направлена на адресу Державної служби геології та надр України у порядку, встановленому діючим законодавством України.

У зв'язку з відсутністю станом на 06 листопада 2017 року у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. відомостей щодо виконання боржником судового рішення №826/13536/16, останньою, в рамках виконавчого провадження №54543140, винесено постанову від 06 листопада 2017 року про накладення на Державну службу геології та надр України штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Копію вказаної постанови Державна служба геології та надр України отримала 01 грудня 2017 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції.

При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь - які відомості станом на 06 листопада 2017 року щодо добровільного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року, на підставі якої судом було видано виконавчий лист № 826/13536/16 та відкрито виконавче провадження № 54543140.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

З наданої суду копії виконавчого листа № 826/13536/16 вбачається, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року у справі № 826/13536/16, на підставі якої судом видано виконавчий лист, набрала законної сили 21 березня 2017 року.

В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що вказана вище постанова Окружного адміністративного суду міста Києва станом на 29 серпня 2017 року, тобто на момент відкриття виконавчого провадження №54543140, або на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 06 листопада 2017 року, була оскаржена Державною службою геології та надр України у судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскільки Державною службою геології та надр України, в порушення пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2017 року, не виконано судове рішення у добровільному порядку протягом 10 робочих днів, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанська А.Л. при винесенні постанови про накладення штрафу від 06 листопада 2017 року в рамках примусового виконання виконавчого листа №826/13536/16/15, діяла в межах наданих їй повноважень, в порядок та спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Також, суд звертає увагу на те, що, обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 06 листопада 2017 року, позивач фактично оскаржує постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року у справі № 826/13536/16, на підставі якої було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

У зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення штрафу від 06 листопада 2017 року, прийняту в рамках виконавчого провадження №54543140.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявність правових підстав для скасування постанови про накладення штрафу в той час, як відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування виконав та довів правомірність та обґрунтованість прийнятого рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у суду відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко