Справа № 813/4259/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/12358/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/4259/17 (ухвала постановлена у м. Львові суддею Хомою О. П., повний текст ухвали виготовлено 24 листопада 2017 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до судді Верховного Суду України Волкова Олександра Федоровича, секретаря судового засідання Верховного Суду України Ключник Аліни Юріївни, начальника управління забезпечення діяльності Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України Атаманського Павла Михайловича про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до судді Верховного Суду України Волкова О. Ф., секретаря судового засідання Верховного Суду України Ключник А. Ю., начальника управління забезпечення діяльності Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України Атаманського П. М., у якому просив визнати протиправною бездіяльність судді Верховного суду України Волкова О. Ф. щодо невиконання ним своїх обов'язків по контролю за текстом ухвал від 06 червня 2017 року та 12 вересня 2017 року у справі № 21-317а17, які мали бути занесені в журнали судових засідань та щодо невиконання ним своїх обов'язків, як головуючого судді у судовому процесі, який повинен був забезпечити розгляд клопотання від 06 липня 2017 року № 7-ВС, та прийняти ухвалу по цьому клопотанню, та зобов'язати суддю здійснити контроль за текстом 15 ухвал, які секретар судового засідання мала внести в журнали судових засідань, щоб мотиви і висновки цих ухвал відповідали тому про що він, як головуючий наголосив на засіданнях, визнати протиправною бездіяльність секретаря судового засідання Ключник А. Ю. щодо невиконання нею своїх обов'язків по внесенню вказаних вище ухвал, які були постановлені колегією суддів без виходу в нарадчу кімнату, в журнал судових засідань, та зобов'язати її внести вказані ухвали в журнал судових засідань, визнати протиправними дії начальника управління забезпечення діяльності Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України Атаманського П. М. щодо привласнення ним функції суду та розгляду замість суду і надання відповіді на вказане вище клопотання.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року у відкритті провадження у справі було відмовлено. Постановляючи оскаржуване рішення суддя Львівського окружного адміністративного суду виходив з того, що оскаржувані позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій не може перевірятись в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що суддя суду першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження за його позовною заявою відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки така подана ним до суду з дотриманням вимог, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України. Крім цього вказує, що начальник управління забезпечення діяльності судової палати в адміністративних справах Верховного суду України Атаманський П. М. є посадовою особою Верховного суду України, не здійснює правосуддя та наділений правом здійснювати певні управлінські функції (вчиняти певні дії або бездіяльність), які можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча їх належним чином повідомлено про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент на момент звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали), справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент на момент звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент на момент звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали) визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною другої вказаної статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що суди та судді при розгляді судових справ не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом таких справ.

Дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються лише у порядку, визначеному процесуальним законом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретних справ, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю, оскільки намагання зробити це шляхом подання окремого позову є протиправним втручанням у здійснення правосуддя та посяганням на процесуальну незалежність.

Щодо посилання позивача на те, що як одного з відповідачів ним зазначено начальника управління забезпечення діяльності судової палати в адміністративних справах Верховного суду України Атаманського П. М., який не здійснює правосуддя, а є посадовою особою, яка наділена певними управлінськими функціями, які можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, то таке не заслуговує на увагу, оскільки позивач не оскаржує дії (бездіяльність) вказаної посадової особи, пов'язані із здійсненням управлінських функцій, а виключно процесуальні дії, вчинені при здійсненні правосуддя.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі є правильним.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/4259/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.