Справа № 522/14763/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2/522/470/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Скибінської Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі структурного підрозділу ОСОБА_3 державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі структурного підрозділу ОСОБА_3 державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно якої просив скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 від 14.11.2014 року, індексний номер 17226582 про реєстрацію права власності на квартиру № 12 в будинку № 45, що розташована по вул. Коблевській в м. Одесі за ОСОБА_7.

При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_1, та його дружині, ОСОБА_8, належала на праві спільної сумісної власності квартира № 12 в будинку № 45 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2997 року, договору № НУ95-0697 купівлі-продажу нерухомого майна від 02.11.1995 року та договору № НУ99-0116 купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.1999 року.

29 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був укладений договір позики грошей, відповідно до якого, ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність грошову суму в розмірі 1158506,50 гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін становило 145000,00 доларів США та зобовязувався повернути суму грошових коштів в повному обсязі в строк до 29.12.2012 року включно.

29 грудня 2011 року між ОСОБА_1 I I. та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, яким забезпечувалися вимоги ОСОБА_7 (Іпотекодержатель) щодо виконання ОСОБА_9 (Іпотекодавець) зобовязань за договором позики грошей від 29.12.2011 року.

Предметом іпотеки за цим договором виступало нерухоме майно, а саме: 3- х кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 61,1 кв. м., загальною площею 149,1 кв.м. та належить ОСОБА_1

Також, 29.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як зазначили позивачі у 2017 році їм стало відомо, що 14 листопада 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2011 року було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру № 12 в будинку № 45, що розташована по вул. Коблевській в м. Одесі, про що 14.11.2014 року було зроблено запис про право власності за номером 7699946 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 29528368.

Також вказали, що у звязку із неможливістю самостійно отримати документи, що стали підставою для прийняття вищевказаного оскаржуваного рішення державного реєстратора, 27 березня 2017 року, з ОСОБА_3 державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли до суду витребувані Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договорів купівлі-продажу майна, завірені роздруковані з Державного реєстру прав на нерухоме майно копії документів реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2. Ознайомившись із вказаними матеріалами реєстраційної справи на квартиру, а саме документами, за якими 14 листопада 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 приймав рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7, позивачі зазначили, що їм стало відомо, що звернення ОСОБА_7 стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на неї, відбулося із численними порушенням визначених договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2011 року умов та положень Закону України «Про іпотеку» й Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (діючого на момент прийняття рішення), у звязку з чим були змушені звернутися до суду.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати адміністративну справу за його відсутності.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав.

Третя особа ОСОБА_10 у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог до юридичного департаменту Одеської міської ради в особі структурного підрозділу управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської ради в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є правонаступником Одеського міського управління юстиції та між позивачем та ОСОБА_3 відсутні будь-які правовідносини з оскаржуваного питання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 29 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був укладений договір позики грошей, відповідно до якого, ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність грошову суму в розмірі 1158506,50 (один-мільйон сто пятдесят вісім тисяч пятсот шість) гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін становило 145000,00 доларів США та зобовязувався повернути суму грошових коштів в повному обсязі в строк до 29.12.2012 року включно.

29 грудня 2011 року між ОСОБА_1 I I. та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, яким забезпечувалися вимоги ОСОБА_7 (Іпотекодержатель) щодо виконання ОСОБА_9 (Іпотекодавець) зобовязань за договором позики грошей від 29.12.2011 року.

Також, 29.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позивачі у своєму позові зазначили, що звернення ОСОБА_7 стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на неї, відбулося із численними порушенням визначених договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2011 року умов та положень Закону України «Про іпотеку» й Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (діючого на момент прийняття рішення), а саме посилався на те, що 07.04.2014 року була складена заява про усунення порушень взятих на себе зобовязань, яка була підписана за дорученням ОСОБА_7 якоюсь невідомою особою ОСОБА_11, у звязку із хворобою рук ОСОБА_7 Вказана заява була також нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та згідно п. 11 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2011 року, так само як і відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, іпотекодержатель повинен подати для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки саме письмову вимогу про усунення порушень, а не заяву.

Також, зазначив, що згідно даних, зазначених у поштовій накладній курєрської компанії «Welt Express Worldwide Ltd» № 00271510-AAWH, якоюсь особою (в графі ф. і. о. курєра та отримання для доставки курєром відсутні дані), у приватного нотаріуса ОСОБА_12 (в графі підпис - даних немає) було отримано 05.05.2014 току нотаріальну заяву про виконання вимог стягнення предмета іпотеки, для відправлення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, який начебто 08.05.2014 року відмовився від прийняття відправлення, та в графі підпис особи, яка отримує відправлення зазначено ФОП ОСОБА_13 та стоїть підпис якоїсь особи.

Проте, така поштова накладна № 00271510-AAWH курєрської компанії Welt Express Worldwide Ltd», як зазначив позивач, не містить всіх необхідних складових, які необхідно сповнювати під час отримання поштових відправлень курєрською компанією Welt Exspress Worldwide Ltd». Також, зазначив, що наявні в матеріалах реєстраційної справи на квартиру поштове повідомлення з штрихкодовим ідентифікатором 659 та поштова накладна № 00271510-AAWH курєрської компанії «Welt Express Worldwide Ltd» не є документами, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, з якими законодавець пов'язує настання права на звернення іпотекодержателя за перереєстрацією права власності на предмет іпотеки, що було підставою для відмови відповідно до вимог ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у проведенні 14.11.2014 року оскаржуваної реєстраційної дії державним реєстратором прав на нерухоме майно та їх обтяжень тощо.

Крім того, позивачі зазначили, що про порушення діями державного реєстратора своїх прав, вони дізналися лише після того, як отримали завірені роздруковані з Державного реєстру прав на нерухоме майно копії документів реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_4 в квітні 2017 року, а тому строк звернення до суду не сплинув.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, суд критично відноситься до вказаних тверджень позивача та вважає, що ними пропущений строк звернення до адміністративного суду, оскільки жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску суду не надано.

Крім того, у матеріалах справи наявна Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року, з якої вбачається, що: «документи, на підставі яких реєстратором приймалося рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7, відповідали Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.8 жовтня 2013 року .V: 868. зокрема, позивача було повідомлено про наявність боргу з наданням строку для його погашення та про перехід права на предмет іпотеки до ОСОБА_7, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про визнання незаконної та скасування проведеної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7З» тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд критично ставиться до доводів позовної заяви що звернення ОСОБА_7 стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на неї, відбулося із численними порушенням визначених договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2011 року умов та положень Закону України «Про іпотеку» й Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, оскільки такі доводи позивачем жодним чином не доведені та спростовуються вищевказаним рішенням суду.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що адміністративне судочинство не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст. . 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_5) до Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі структурного підрозділу ОСОБА_3 державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6), за участю третіх осіб: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_6), ОСОБА_5 (м. Одеса, вул. Марата, буд. 29) про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.03.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук