Справа № 810/1257/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1257/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Губської Л.В. Земляної Г.В. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 33» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління № 33» звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.02.2017р. № , № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 15.02.2017р. № , № та № .

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Головне управління ДФС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління № 33» (ідентифікаційний код 01269589) зареєстроване 10.09.1996р., як юридична особа, за адресою: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 193, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.07.2017р.

05 грудня 2016 року Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано наказ № 608 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «БМУ № 33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.06.2016р., тривалістю 5 робочих днів, відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

09 грудня 2016 року Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано наказ № 620 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «БМУ № 33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.06.2016р., тривалістю 2 робочі дні з 12.12.2016р. по 13.12.2016р., відповідно до п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі доповідної записки начальника управління аудиту від 09.12.2016р.

В період з 05.12.2016р. по 13.12.2016р. посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.12.2016р. № 608, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.06.2016р.

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт перевірки від 20.12.2016р. № 216/10-13-14-04/01269589 (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 625 423,00 грн., в т.ч. за період: за 2015 рік - 2 520 012,00 грн., за І півріччя 2016 року 105 411,00 грн.;

- п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість загальну суму 2 904 730,00 грн., т.ч. по періодах: квітень 2015 року на суму 4 918,00 грн., травень 2015 року на суму 20 843,00 грн., червень 2015 року на суму 11 698,00 грн., серпень 2015 року на суму 159 027,00 грн., вересень 2015 року на суму 360 699,00 грн., жовтень 2015 року на суму 895 676,00 грн., листопад 2015 року на суму 864 002,00 грн., грудень 2015 року на суму 483 150,00 грн., січень 2016 року на суму 15 975,00 грн., лютий 2016 року на суму 2 192,00 грн., березень 2016 року на суму 46 799,00 грн., квітень 2016 року на суму 485,00 грн., травень 2016 року на суму 39 266,00 грн.

Крім того, посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки було встановлено завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду на суму ПДВ - 12 406,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму ПДВ - 12 406,00 грн.

На підставі Акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми «В4» від 15.02.2017р. № , яким позивачу за встановлене порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12 406,00 грн.;

- форми «Р» від 15.02.2017р. № , яким позивачу за встановлене порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 3 630 913,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 2 904 730 грн., сума за штрафними санкціями 726 183,00 грн.;

- форми «Р» від 15.02.2017р. № , яким позивачу за встановлене порушення п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 651 776,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 2 625 423,00 грн., сума за штрафними санкціями 26 353,00 грн.

Позивач, заперечуючи законність вищевказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов'язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В силу пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Разом з тим, у відповідності до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та валових витрат, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «БМУ № 33» та TOB «ATЛ Констракшн» було укладено договір будівельного підряду від 25.09.2015р. № 25/09-ГП (том 4, а.с.32-42), за умовами якого TOB «ATЛ Констракшн» (субпідрядник) виконував роботи по будівництву внутрішніх мереж газопостачання і встановлення газових котлів із димарями та системою їх вентиляції в будинках № 11, № 13, № 11-Б, № 11-А, № 11-В по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області. За умовами вказаного договору, ТОВ «АТЛ Констракшн» здійснило поставку певного обладнання для газових мереж та обладнання, зокрема, газових труб.

На момент вчинення господарських взаємовідносин ТОВ «АТЛ Констракшн» мало спеціальні дозволи на виконання небезпечних робіт щодо встановлення газових мереж та газового обладнання, у зв'язку з чим, позивачем, як генеральним підрядником, правомірно було залучено субпідрядника ТОВ «АТЛ Констракшн» для виконання спеціалізованих робіт.

При цьому, придбаний у ТОВ «АТЛ Констракшн» товар (будівельні матеріали) був реалізований позивачем Приватному підприємству «Теплобудсервіс», яке за договором генерального підряду від 22.09.2015р. № Г-01/15 виступало субпідрядником позивача для виконання робіт визначених умовами вказаного договору. Факт виконання ПП «Теплобудсервіс» субпідрядних робіт підтверджується наявними у справі договорами від 22.10.2015р. № 01/22-10-15, № 02/22-10-15 та № 03/22-10-15 (том 10, а.с.13-26, 82-95, 117-190).

За твердженням позивача, про факт виконання робіт за договором від 25.09.2015р. № 25/09-ГП свідчать також 11 актів приймання-передання (том 9, а.с.16-26) та належним чином оформлені податкові та видаткові накладні (том 4, а.с.44-55; 89-97).

На час проведення перевірки позивачем надавалися банківські виписки на підтвердження розрахунку вартості виконаних ТОВ «АТЛ Констракшн» робіт та поставленого ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 33» обладнання на загальну суму 4 151 744,96 грн., у тому числі ПДВ - 691 957,50 грн.

Реальність виконання робіт за договором будівельного підряду від 25.09.2015р. № 25/09-ГП підтверджується також наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями по рахунку « 631» та « 631.2», із зазначенням руху активів позивача та відображення операцій з ТОВ «АТЛ Констракшн» у бухгалтерському обліку (том 4, а.с.220-234).

Обговорюючи питання щодо правомірності виникнення господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Гольт Мет», колегія суддів зважає на наступне.

Як свідчать матеріали даної справи, 05 травня 2015 року між ПрАТ «БМУ № 33» та ТОВ «Гольт Мет» було укладено договір поставки № 24/15 (том 8, а.с.6-8), за умовами якого, позивачем було придбано металеву сітку. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.03.2017р. (том 1, а.с.99-102), 26 січня 2016 року відбулася зміна найменування ТОВ «Гольт Мет» на ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» та була проведена зміна місцезнаходження даного підприємства.

За твердженням відповідача, позивачем при взаємовідносинах з ТОВ «Гольт Мет» було порушено вимоги п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині неправомірного віднесення до складу податкового кредиту суми 176 884,40 грн., оскільки за даними податкової інформації, викладеної в листі від 28.01.2016р. № 57/10-13-22-05/39667409 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Гольт Мет», вбачається факт відсутності вказаного підприємства за місцезнаходженням/місцем проживання, що засвідчено довідкою (службовою запискою) ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області № 8913/1013-07-01-14 від 01.12.2015р. При цьому, ТОВ «Гольт Мет» всупереч пп. 16.1.11 п. 16. 1 ст. 16 у визначеному законом порядку не повідомило податковий орган про зміну свого місцезнаходження/місця проживання.

Дослідивши матеріали вказаної справи, колегія суддів вважає безпідставними дані твердження податкового органу, оскільки факт реальності господарських операцій за договором поставки від 05 травня 2015 року № 24/15 підтверджується наявними у справі податковими та видатковими накладними (том 8, а.с.133-160); актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 6 за грудень 2015 року, № 2 за грудень 2015 року, № 3 за грудень 2015 року, № 4 за грудень 2015 року, № 6 за липень 2015 року, № 1 за липень 2015 року, № 1 за липень 2015 року, № 1 за липень 2015 року (том 8, а.с. 161-208); банківськими виписками про оплату отриманих від ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» будівельних матеріалів шляхом банківського переказу на поточний рахунок даного Товариства (том 8, а.с.51-132); оборотно-сальдовими відомостями по рахунку « 631» з контрагентом ТОВ «Компанія «Металінвест ЛТД» та карткою рахунку « 631» на підтвердження руху активів ПрАТ «БМУ №33» та відображення операцій з ТОВ «Компанія «Металінвест ЛТД» у бухгалтерському обліку ПрАТ «БМУ №33» (том 8, а.с. 211-220).

Крім того, позивач зазначає, що придбані ПрАТ «БМУ №33» у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» будівельні матеріали в подальшому були використані ним для виконання будівельних робіт під час будівництва багатоквартирних житлових будинків № 11, № 13, № 11А, № 11Б, № 11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області. При цьому, ПрАТ «БМУ №33» як генеральний підрядник виконував роботи для замовника ТОВ «Петрівський квартал» за договором генерального підряду від 14.05.2015р. № ГП7/БХ-01, де і використав придбану у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» сітку, відвантаження якої підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних.

Що стосується висновку податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Енерджі Плюс», колегія суддів зважає на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2015 року між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Енерджі Плюс» було укладено договір субпідряду № 17/09 (том 5, а.с.3-15), за умовами якого ТОВ «Київ-Інвестбуд» зобов'язувалося виконати роботи з утеплення фасаду будинку тощо в будинку № 11-В по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Крім того, між сторонами було укладено додаткову угоду до договору субпідряду № 1 від 17.09.2015р. (том 5, а.с.16).

Загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Енерджі Плюс» для позивача робіт за договором від 17.09.2015р. № 17/09 становить 1 135 683,60 грн., у тому числі ПДВ - 189 280,61 грн.

За твердженням податкового органу, позивачем при взаємовідносинах з ТОВ «Енерджі Плюс» було порушено вимоги п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині неправомірного віднесення до складу податкового кредиту суми 189 280,61 грн., оскільки на думку відповідача, ТОВ «Енерджі Плюс» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту. Вказане за твердженням відповідача підтверджується даними поданої звітності 1-ДФ, де вбачається, що на час укладення вищевказаного договору на ТОВ «Енерджі Плюс» працювала лише 1 особа, а тому дане підприємство не мало можливості власними силами виконати визначені в договорі роботи.

Дослідивши матеріали вказаної справи, колегія суддів вважає необґрунтованими зазначені доводи податкового органу, оскільки реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Енерджі Плюс» у періоді виникнення спірних господарських взаємовідносин підтверджується наявними у справі податковими накладними від 24.09.2015р. № 26 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 06.10.2015р. № 31 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 30.10.2015р. № 37 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 28.12.2015р. № 45 на загальну суму 150 000,00 грн. у тому числі ПДВ 25 000,00 грн., від 30.12.2015р. № 48 на загальну суму 235 683,60 грн. у тому числі ПДВ 39 280,60 грн. (том 5, а.с.43-47); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витратами за грудень 2015 року (том 5, а.с.48); актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 1 за грудень 2015 року, № 71 за грудень 2015 року (том 5, а.с.49-60); банківськими виписками (том 5, а.с.17-42).

Крім того, в матеріалах справи містяться акти на закриття прихованих робіт (у кількості 7 актів), якими підтверджується закриття робіт, виконаних субпідрядником ТОВ «Енерджі Плюс» щодо утеплення фасадів будинку № 11-В (том 9, а.с.67-73), а також листи надіслані цим субпідрядником позивачу та відповіді на них (том 9, а.с.79-85).

Що стосується висновку податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Київ-Інвестбуд», колегія суддів зважає на наступне.

Як свідчать матеріали даної справи, 08 жовтня 2015 року між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Київ-Інвестбуд» було укладено договір субпідряду № 08/10 (том 5, а.с.70-82), за умовами якого, ТОВ «Київ-Інвестбуд» (субпідрядник) виконував роботи з утеплення фасаду будинку тощо в будинку № 11 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Київ-Інвестбуд» для позивача робіт за договором від 08.10.2015 року № 08/10 становить 363 791,03 грн., у тому числі ПДВ - 60 631,84 грн.

За твердженням податкового органу, позивачем при взаємовідносинах з ТОВ «Київ-Інвестбуд» було порушено вимоги п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині неправомірного, на думку відповідача, віднесення до складу податкового кредиту суми 60 631,84 грн., оскільки за твердженням відповідача, ТОВ «Київ-Інвестбуд» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту. Свідченням цього є дані звітності 1-ДФ, з яких вбачається, що на час виникнення спірних правовідносин на ТОВ «Київ-Інвестбуд» працювала лише 1 особа, а відтак, дане підприємство не мало можливості власними силами виконати визначені в договорі роботи.

Крім цього, відповідач зазначає, що з аналізу наданих ТОВ «Київ-Інвестбуд» послуг прослідковується неможливість фактичного здійснення даним підприємством господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Дослідивши матеріали вказаної справи колегія, суддів вважає необґрунтованими дані твердження податкового органу, оскільки реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Київ-Інвестбуд» у періоді виникнення спірних господарських взаємовідносин, підтверджується наявними у справі податковими накладними від 12.10.2015р. № 1 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі 50 000,00 грн., від 30.12.2015р. № 7 на загальну суму 63 791,03 грн., у тому числі 10 631,84 грн. (том 5, а.с.102-103); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 5, а.с.104), акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року, (том 5, а.с.105-110), банківські виписки про переказ грошових коштів на поточний рахунок цього субпідрядника (том 5, а.с.84-101) та акти на закриття приховуваних робіт від 15.02.2016р. (том 5, а.с.111).

З матеріалів даної справи також вбачається, що ПрАТ «БМУ №33» не сплатив у повному обсязі виконані ТОВ «Київ-Інвестбуд» роботи. Станом на 25.04.2017р. заборгованість позивача перед ТОВ «Київ-Інвестбуд» за договором 08.10.2015р. № 08/10 становить 3 977,35 гривень. Станом на 30.06.2016 року заборгованість позивача перед ТОВ «Київ-Інвестбуд» за договором 08.10.2015р. № 08/10 становила 48 435,74 гривень, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями. Дана заборгованість підтверджується наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями по рахунку « 631.2» та по рахунку « 3711» з контрагентом ТОВ «Київ-Інвестбуд» (том 5, а.с.118-122).

За твердженням позивача, підставою виникнення заборгованості є наявність визначеного договором права притримувати 2,5% від кожного платежу, що має бути здійснений субпідряднику в якості гарантії виконання субпідрядником його зобов'язань за відповідним договором (п. 5.5 Договору 08.10.2015р. № 08/10). Аналогічні правила діють і у відносинах позивача із замовником будівництва - ТОВ «Петрівский квартал». Проте, після спливання гарантійного строку, за умови відсутності необхідності усувати недоліки у виконаних роботах за рахунок притриманих сум, ці суми в обов'язковому порядку сплачуються генеральному підряднику, який в свою чергу сплачує відповідні суми субпідряднику. На підтвердження вказаного, позивачем було надано копії трьох листів: від 11.02.2016р. № 5, надісланого позивачу від субпідрядника ТОВ «Київ-Інвестбуд» щодо перерахування залишку коштів в оплату виконаних робіт, а також два листи з відповідями позивача на прохання сплатити кошти (від 16.02.2016р. № 52 та від 24.02.2016р. № 77), в яких позивач вимагав до оплати здійснити певні роботи та усунути зауваження до якості та повноти виконання робіт, які здійснював субпідрядник ТОВ «Київ-Інвестбуд» (том 9, а.с.127-129).

Що стосується правомірності вчинення позивачем господарських операцій з ТОВ «Укрсіб», колегія суддів зважає на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в періоді, що перевірявся, між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Укрсіб» було укладено ряд договорів, а саме:

- від 10.08.2015р. № 10/08-2015 (том 1, а.с.116-127), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи по влаштуванню технологічних трубопроводів (обв'язка) насосної станції водопостачання (за ГП-3) з резервуаром чистої води 310 м3 та 260 м3 (за ГП-4).

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 23.09.2015р. № 3 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн. та від 24.09.2015р. № 5 на загальну суму 152 231,75 грн. у тому числі ПДВ 25 371,96 грн. (том 1, а.с.149-150).

На підтвердження реальності господарських операцій, позивачем в якості доказу було надано до суду акт прийому-передачі проектної документації від 10.08.2015р. (том 1, а.с.128, том 3, а.с.42), додаткову угоду до договору субпідряду від 14.08.2015р. (том 1, а.с.129), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року (том 1, а.с.130), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за вересень 2015 року (том 1, а.с.131-142), банківські виписки (том 1, а.с.143-148).

- від 17.08.2015р. № 1708-15 (том 3, а.с.52-64), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи по влаштуванню штукатурки стін та цементно-піщаної стяжки підлог будинки тощо в будинках № 11, № 11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями було надано позивачу податкові накладні від 25.08.2015р. № 3 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 27.08.2015р. № 4 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 21.09.2015р. № 1 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 22.09.2015р. № 2 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 23.09.2015р. № 4 на загальну суму 100 000,00 грн., у тому числі ПДВ 16 666,67 грн., від 12.10.2015р. № 1 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 83 333,33 грн., від 19.10.2015р. № 2 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 28.10.2015р. № 5 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 19.11.2015р. № 14 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 30.11.2015р. № 8 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 30.11.2015р. № 10 на загальну суму 100 181,71 грн., у тому числі ПДВ 16 696,95 грн., від 12.12.2015р. № 1 на загальну суму 99 818,29 грн., у тому числі ПДВ 16 636,38 грн., від 16.12.2015р. № 2 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 21.12.2015р. № 6 на загальну суму 52 857,94 грн., у тому числі ПДВ 8 809,66 грн., від 21.12.2015р. № 14 на загальну суму 29 172,40 грн., у тому числі ПДВ 4 862,07 грн., від 21.12.2015р. № 15 на загальну суму 213 505,25 грн., у тому числі ПДВ 35 584,21 грн., від 21.12.2015р. № 16 на загальну суму 15 852,73 грн., у тому числі ПДВ 2 642,12 грн. (том 4, а.с.13-29).

Позивачем, на підтвердження реальності господарських операцій, в якості доказу було надано акт прийому-передачі проектної документації від 17.08.2015р. (том 3, а.с.43, 67), додаткові угоди до договору субпідряду № 1 від 17.08.2015р. та 20.07.2015р. (том 3, а.с.65-66), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 3, а.с.68, 76, 81, 94, 110, 130, 154, 174, 197, 201, 210), акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2015 року, № 2 за вересень 2015 року, № 3 за жовтень 2015 року, № 4 за жовтень 2015 року, № 2 за жовтень 2015 року, № 2 за листопад 2015 року, № 3 за листопад 2013 року, № 2 за листопад 2015 року, № 3 за грудень 2015 року, № 1 за грудень 2015 року, № 5 за грудень 2015 року, № 4 за грудень 2015 року, № 9 за грудень 2015 року, № 10 за грудень 2015 року, № 11 за грудень 2015 року (том 3, а.с.69-75, 77-80, 82-9, 95-109, 111-118, 119-128, 131-153, 155-173, 175-196, 198-200, 202-209, 211-213), банківські виписки (том 3, а.с.214-250, том 4, а.с.1-12).

- від 15.09.2015р. № 1509-15 (том 1, а.с.151-163), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи по влаштуванню внутрішніх інженерних систем опалення та вентиляції, каналізації та водопостачання тощо в будинках № 11-Б, № 11-В, № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 19.10.2015р. № 4 на загальну суму 359 119,68 грн., у тому числі ПДВ - 59 853,28 грн. (том 1, а.с.179).

В якості доказу, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем було надано акт прийому-передачі проектної документації від 15.09.2015р. (том 1, а.с.165, том 3, а.с.44), додаткову угоду до договору субпідряду від 23.09.2015р. (том 1, а.с.164), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року (том 1, а.с.171, 175), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 1 за жовтень 2015 року (том 1, а.с.172-174, 176-178), банківські виписки (том 1, а.с.166-170).

- від 27.10.2015р. № 2710-15 (том 1, а.с.180-191), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував оздоблювальні роботи місць загального користування, влаштування підвісних стель з гіпсокартону на 11 поверсі, влаштування г/к коробів в місцях загального користування у будинку № 11 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 12.11.2015р. № 4 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 02.11.2015р. № 1 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 21.12.2015р. № 4 на загальну суму 35 883,36 грн., у тому числі ПДВ 5 980,56 грн., від 21.12.2015р. № 12 на загальну суму 47 469,86 грн., у тому числі ПДВ 7 911,64 грн., від 21.12.2015р. № 13 на загальну суму 176 158,10 грн., у тому числі ПДВ 29 359,68 грн. (том 1, а.с.237-241).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем в якості доказу було надано акт прийому-передачі проектної документації від 27.10.2015р. (том 1, а.с.194, том 3, а.с.46), додаткові угоди до договору субпідряду № 1 від 27.10.2015р. та від 02.11.2015р. (том 1, а.с.192, 193), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 1, а.с.213, 222, 228), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 3 за грудень 2015 року, № 12 за грудень 2015 року, № 6 за грудень 2015 року (том 1, а.с.214-221, 223-227, 229-236), банківські виписки (том 1, а.с.195-212).

- від 02.11.2015р. № 0211-15 (том 2, а.с.1-13), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи з влаштування стяжки 1, 7-8 поверхів в буднику № 11Б по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 30.11.2015р. № 9 на загальну суму 34 034,89 грн., у тому числі ПДВ 5 672,48 грн., від 30.11.2015р. № 11 на загальну суму 158 949,52 грн., у тому числі ПДВ 26 491,59 грн., від 21.12.2015р. № 7 на загальну суму 5 671,40 грн., у тому числі ПДВ 945,23 грн., від 21.12.2015р. № 17 на загальну суму 80 000,00 грн., у тому числі ПДВ 13 333,33 грн. (том 2, а.с.45-48).

В якості доказів, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем було надано акт прийому-передачі проектної документації від 02.11.2015р. (том 2, а.с. 16, том 3, а.с. 47), додаткові угоди до договору субпідряду № 1 від 02.11.2015р. та від 05.11.2015р. (том 2, а.с.14-15), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с.17, 23, 27, 37), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 1 за листопад 2015 року, № 3 за грудень 2015 року, № 2 за листопад 2015 року (том 2, а.с.18-22, 24-26, 28-36, 38-40), банківські виписки (том 2, а.с.41-44).

- від 19.10.2015р. № 1910-15 (який не зазначений у акті перевірки) (том 2, а.с.49-61), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував додаткові роботи по влаштуванню штукатурки швів стелі 1-10 поверхів в будинках № 11, № 11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 30.11.2015р. № 12 на загальну суму 24 898,26 грн., у тому числі ПДВ 4 149,71 грн., від 21.12.2015р. № 5 на загальну суму 78 279,12 грн., у тому числі ПДВ 13 046,52 грн., від 21.12.2015р. № 9 на загальну суму 73 712,40 грн., у тому числі ПДВ 12 285,40 грн., від 21.12.2015р. № 10 на загальну суму 15 936,12 грн., у тому числі ПДВ 2 656,02 грн., від 30.11.2015р. № 13 на загальну суму 27 831,00 грн., у тому числі ПДВ 4 638,50 грн. (том 2, а.с.100-104).

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем в якості доказу було надано акт прийому-передачі проектної документації від 19.10.2015р. (том 2, а.с.63, том 3, а.с.49), додаткову угоду до договору субпідряду від 19.10.2015р. (том 2, а.с.62), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с.64, 68, 72, 76, 80, 84), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 2 за листопад 2015 року, № 1 за листопад 2015 року, № 1 за грудень 2015 року, № 2 за грудень 2015 року, № 4 за грудень 2015 року, № 13 за грудень 2015 року (том 2, а.с.65-67, 69-71, 73-75, 77-79, 81-83, 85-87), банківські виписки (том 2, а.с.88-99).

- від 07.09.2015р. № 0709-15 (який не зазначений у Акті перевірки) (том 2, а.с.105-117), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував додаткові роботи по влаштуванню водостоку внутрішніх інженерних мереж опалення, водопостачання, водостоків, каналізації в будинку № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 19.10.2015р. № 3 на загальну суму 265 819,20 грн., у тому числі ПДВ 44 303,20 грн. (том 2, а.с.131).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем в якості доказу було надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року (том 2, а.с.118), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 1 за жовтень 2015 року, № 2 за жовтень 2015 року (том 2, а.с.119-121, 122-125), банківські виписки (том 2, а.с.126-130).

- від 10.11.2015р. № 35 (який не зазначений у Акті перевірки) (том 2, а.с.132-144), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи - будівництво житлового будинку з будівництвами нежитлових приміщень в будинку № 11-А по вул. Б. Хмельницького та по влаштуванню опалення, водопостачання, каналізації, водостоку в будинку № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 21.12.2015р. № 3 на загальну суму 258 043,69 грн., у тому числі ПДВ 43 007,28 грн. (том 2, а.с.147).

Позивачем, в якості доказів, на підтвердження реальності господарських операцій, було надано акт прийому-передачі проектної документації від 10.11.2015р. (том 3, а.с.48), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с.118, 148, 152, 156, 162), акти приймання виконаних будівельних за формою КБ-2в робіт № 1 за жовтень 2015 року, № 2 за жовтень 2015 року, № 1 за грудень 2015 року, № 2 за грудень 2015 року, № 3 за грудень 2015 року, № 4 за грудень 2015 року (том 2, а.с.119-121, 122-125, 149-151, 153-155, 157-161, 163-172), банківські виписки (том 2, а.с.145-146).

- від 07.10.2015р. № 0710-15 (який не зазначений у Акті перевірки) (том 2, а.с.173-185), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував комплекс робіт та штукатурення стін 6-7 поверхів, влаштування систем опалення, водопостачання, водостоку тощо у будинках № 11, № 11-А, № 11-Б, № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 10.11.2015р. № 2 на загальну суму 553 587,29 грн., у тому числі ПДВ 92 264,55 грн., від 11.11.2015р. № 6 на загальну суму 29 757,93 грн. у тому числі ПДВ 4 959,65 грн., від 11.11.2015р. № 3 на загальну суму 606 96,62 грн., у тому числі ПДВ 101 161,27 грн.(том 2, а.с.230-232).

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем в якості доказу було надано акт прийому-передачі проектної документації від 07.10.2015р. (том 2, а.с.188, том 3, а.с.45), додаткові угоди до договору субпідряду № 1 від 07.10.2015р. та від 12.10.2015р. (том 2, а.с.186-187, 189), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року (том 2, а.с.190, 195, 199, 211, 215, 219), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 5 за листопад 2015 року, № 1 за листопад 2015 року, № 6 за листопад 2015 року, № 7 за листопад 2015 року, № 8 за листопад 2015 року, № 4 за листопад 2015 року, № 3 за листопад 2015 року, № 2 за листопад 2015 року (том 2, а.с.191-194, 196-198, 200-210, 212-214, 216-218, 220-222), банківські виписки (том 2, а.с.223-229).

- від 29.10.2015р. № 2910-15 (який не зазначений у Акті перевірки) (том 3, а.с.1-13), за умовами якого, ТОВ «Укрсіб» (субпідрядник) виконував роботи по штукатуренню і стяжці на 11 поверсі тощо в будинках № 11, № 11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 21.11.2015р. № 11 на загальну суму 165 527,77 грн., у тому числі ПДВ 27 587,96 грн., від 21.11.2015р. № 8 на загальну суму 37 190,20 грн. у тому числі ПДВ 6 198,38 грн..(том 3, а.с.25-26).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем в якості доказу було надано додаткові угоди до договору субпідряду № 1 від 29.10.2015р. та від 05.11.2015р. (том 3, а.с.14-15), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 3, а.с.27, 37), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 7 за грудень 2015 року, № 8 за грудень 2015 року, № 6 за грудень 2015 року (том 3, а.с.28-36, 38-41), банківські виписки (том 3, а.с.16-24).

Як вбачається з матеріалів справи, загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Укрсіб» для позивача робіт за умовами виконання вищезазначених 10 договорів становить 7 148 457,48 грн., у тому числі ПДВ - 1 191 409,50 грн.

З матеріалів даної справи також вбачається, що ПрАТ «БМУ №33» не сплатив у повному обсязі виконані ТОВ «Укрсіб» роботи. Станом на 25.04.2017р. заборгованість позивача перед ТОВ«Укрсіб» становить : за договором від 17.08.2015р. № 1708-15 у розмірі 103 388,32 грн., за договором від 27.10.2015р. № 2710-15 у розмірі 39 511,32 грн., за договором від 29.10.2015р. № 2910-15 у розмірі 52 717,97 грн., за договором від 07.10.2015р. № 0710-15 у розмірі 29 757,93 грн., за договором 19.10.2015р. № 1910-15 у розмірі 17 927,64 грн. Всього позивачем заборговано 248 974,58 грн.

За твердженням позивача, підставою виникнення заборгованості є наявність визначеного договором права притримувати 2,5% від кожного платежу, що має бути здійснений субпідряднику в якості гарантії виконання субпідрядником його зобов'язань за відповідним договором (п. 5.5 вищевказаних договорів). Аналогічні правила діють і у відносинах позивача із замовником будівництва - ТОВ «Петрівский квартал». Проте, після спливання гарантійного строку, за умови відсутності необхідності усувати недоліки у виконаних роботах за рахунок притриманих сум, ці суми в обов'язковому порядку сплачуються генеральному підряднику, який в свою чергу сплачує відповідні суми субпідряднику. На підтвердження цьому, позивачем до суду було надано копії 6 (шести) заяв від виконробів субпідрядника ТОВ «Укрсіб» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адресованих начальнику служби безпеки «Петрівський квартал» на видачу перепусток для працівників ТОВ «Укрсіб», які виконували штукатурні роботи, виконання стяжки, заливання підлог, малярних робіт, укладки плитки. Дані заяви подавалися у вересні, жовтні, листопаді 2015 року, на яких містяться відмітки та підписи щодо отримання цих заяв представником ТОВ «Петрівський квартал» (том 9, а.с.86-91).

Що стосується висновку податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «БФК «Євробуд», колегія суддів зважає на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в періоді, що перевірявся, між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Євробуд» було укладено ряд договорів, а саме:

- від 23.10.2015р. № 23/10-15 (том 6, а.с.159-171), за умовами якого, ТОВ «БФК «Євробуд» (субпідрядник) виконував роботи по утеплення фасаду в будинку № 11-Б по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 21.12.2015р. № 64 на загальну суму 278 711,10 грн. у тому числі ПДВ 46 451,85 грн., від 17.11.2015р. № 52 на загальну суму 100 000,00 грн. у тому числі ПДВ 16 666,67 грн., від 23.10.2015р. № 46 на загальну суму 400 000,00 грн. у тому числі ПДВ 66 666,67 грн., від 28.10.2015р. № 47 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 31.03.2016р. № 18 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн. (том 6, а.с.219-223).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем в якості доказу було надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с.172, 180), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с.173-179, 181-192), банківські виписки (том 6, а.с.193-218).

- від 23.10.2015р. 23/10-15-1 (том 6, а.с.224-236), який не вказаний в акті перевірки. На підставі документів, наявних в матеріалах справи, встановлено, що за даним договором, субпідрядник ТОВ «БФК «Євробуд» виконував роботи по утеплення фасаду в будинку № 11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське, Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 06.11.2015р. № 49 на загальну суму 400 000,00 грн. у тому числі ПДВ 66 666,67 грн., від 17.11.2015р. № 53 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 31.03.2016р. № 18 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн., від 21.12.2015р. № 65 на загальну суму 278 711,10 грн. у тому числі ПДВ 46 451,85 грн., від 31.03.2016р. № 19 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн. (том 7, а.с.41-45).

В якості доказів, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем було надано додаткову угоду № 2 до договору субпідряду від 25.11.2015р. (том 6, а.с.237-238), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с.239, 246), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2015 року, № 1 за березень 2016 року (том 6, а.с.240-245, том 7, а.с.1-12), банківські виписки (том 7, а.с.13-40).

- від 16.09.2015р. № 16/09-15 (який не вказаний в Акті перевірки) (том 7, а.с.46-58), за умовами якого, ТОВ «БФК «Євробуд» (субпідрядник) зобов'язувався виконати роботи по утеплення фасаду в будинку № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 25.09.2016р. № 38 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 18.09.2015р. № 35 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 28.09.2015р. № 39 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 19.10.2015р. № 45 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 31.05.2016р. № 36 на загальну суму 309 424,62 грн. у тому числі ПДВ 51 570,77 грн. (том 7, а.с.97-101).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем в якості доказу було надано додаткову угоду № 1 до договору субпідряду від 16.09.2015р. (том 7, а.с.59), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за травень 2016 року (том 7, а.с.60, 66), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за листопад 2015 року, за травень 2016 року (том 7, а.с.61-65, 67-82), банківські виписки (том 7, а.с.83-96).

Крім договорів субпідряду від 16.09.2015р. № 16/09-15, від 23.10.2015р. № 23/10-15-1, від 23.10.2015 № 23/10-15, позивачем додатково було укладено 4 договори поставки товарів, укладені у спрощеній формі, шляхом підписання сторонами видаткових накладних та оплати позивачем рахунків.

За умовами зазначених договорів, позивачем у ТОВ «БФК «Євробуд» було придбано фасадну фарбу, яку в подальшому застосовано під час виконання ним робіт з утеплення фасадів, про що зазначено у актах за формою КБ-2в та актах приймання будівельних робіт № 1 за листопад 2015 року, № 61 за грудень 2015 року, № 75 за грудень 2015 року, № 1 за березень 2016 року, за березень 2016 року (том 7, а.с.121-180).

На підтвердження укладання чотирьох договорів поставки товарів, позивачем були надані видаткові накладні від 22.12.2015р. № РН-0000002, від 11.02.2016р. № РН-0000001, від 15.04.2016р. № РН-0000003, від 31.05.2016р. № РН-0000002 (том 7, а.с.102-105) та банківські виписки (том 7, а.с.106-116) та податкові накладні від 22.12.2015р. № 66 на загальну суму 27 524,00 грн. у тому числі ПДВ 4 587,33 грн., від 10.02.2016р. № 5 на загальну суму 13 151,92 грн. у тому числі ПДВ 2 191,99 грн., на загальну суму 610,00 грн. у тому числі ПДВ 101,67 грн. (том 7, а.с.117-120).

Крім того, позивачем було надано також копію ліцензії серії АЕ № 640103, виданої ТОВ «БФК «Євробуд» на виконання господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури 30 березня 2015 року (чинна до 25 червня 2017 року) разом з копію додатку до ліцензії (том 7, а.с.181-182), копію дозволу від 27.03 2015р. № 896.15.32 (чинний до 22 липня 2019 року) на виконання небезпечних робіт, зокрема, верхолазних робіт.

В матеріалах справи містяться також копії 6 (шести) актів на закриття прихованих робіт від 23.12.2015р. щодо будинку № 11А, виконаних цим підрядником (том 9, а.с.43-66), які підтверджують факт виконання окремих робіт, що виконуються під час утеплення фасадів.

Загальна вартість всіх виконаних ТОВ «БФК «Євробуд» для позивача робіт та всіх поставлених товарів становить 3 641 836,14 грн., в тому числі ПДВ - 606 972,79 грн.

За твердженням податкового органу, позивачем при взаємовідносинах з ТОВ «БФК «Євробуд» було порушено вимоги п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині неправомірного, на думку відповідача, віднесення до складу податкового кредиту суми 625 603,67 грн., оскільки з аналізу податкових накладних ТОВ «БФК «Євробуд», зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг). При цьому, за даними звітності 1-ДФ, на підприємству ТОВ «БФК «Євробуд» на момент укладення спірних правочинів працювала лише 1 особа.

Крім того, відповідач вказав на відсутність у ТОВ «БФК «Євробуд» об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення даним платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Дослідивши матеріали вказаної справи, колегія суддів вважає необґрунтованими дані твердження податкового органу, оскільки реальність господарських операцій позивача з ТОВ «БФК «Євробуд» у періоді виникнення спірних правовідносин підтверджується наявними у справі податковими та видатковими накладними, а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт за відповідні періоди.

Отже, факт реальності виконання спірних господарських операцій підтверджується документально; господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами первинні документи містять повну інформацію про товари, їх кількісне та вартісне вираження та їх подальше використання в господарській діяльності позивача.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

При цьому, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В свою чергу, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Так, у своїй постанові від 27 березня 2012 року в справі № 21-737во10 Верховний Суд України зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

У постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року у справі № 2а-2717/11/2670 Верховний Суд України вказав, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також, оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Крім того, на момент укладення спірних правочинів контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, доказів існування вироків суду у кримінальних справах, якими б встановлювався факт фіктивного підприємництва, відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Отже, з метою встановлення фактів здійснення позивачем спірних господарських операцій, колегією суддів з'ясовувалися, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю позивача.

Рішенням Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2016 року у справі № К/800/3837/16 звернуто увагу на необхідність дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, які свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Також, колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 29 березня 2016 року у справі № 808/7907/13-а в якому, зокрема, закріплені межі доказування під час розгляду справ про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Верховний Суд України зазначив, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Так, позивачем на підтвердження своїх доводів були надані всі документальні докази на підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання ним спірних господарських операцій та у сукупності підтверджують їх реальне настання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності відображення даних у податковому обліку за спірними господарськими операціями, а тому оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 15.02.2017р. № , № та № є неправомірними та обґрунтовано були скасовані судом першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 33» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Губська Л.В. Земляна Г.В.
Повний текст постанови виготовлено 19.03.2018 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Земляна Г.В.

Губська Л.В.