Справа № 813/4700/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Пегас-Україна» до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Пегас-Україна» (далі - ПП «Пегас-Україна», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.11.2017 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність та невідповідність нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 17.11.2017 № 2017/13-01-14-12/35563152. Реальність господарських операцій, що досліджувались контролюючим органом в ході проведення перевірки, спростовується належними первинними документами, які підтверджують факт здійснення фінансово-господарських відносин, вид, обсяг, якість операцій та розрахунків, що здійснювалися та підтверджують реальність на повноту відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням в деклараціях з податку на додану вартість результатів таких господарських операцій. Первинні документи долучені до матеріалів справи та були дослідженні контролюючим органом під час перевірки. Висновки щодо порушення позивачем податкового законодавства зроблено на підставі інформації, викладеної у базі ДФС України, яка не може бути належним доказом порушення вимог податкового законодавства. Податкові накладні за операціями, які були предметом перевірки, складені і зареєстровані контрагентом позивача у порядку, передбаченому нормами податкового законодавства. Придбані ПП «Пегас-Україна» роботи у ПП «Техніка тепла і води» використано в межах господарської діяльності. Крім того, позивач вказує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення законодавства його контрагентом. Просив позов задовольнити.

Ухвалою від 14.12.2017 відкрито провадження у адміністративній справі.

Ухвалою суду від 14.12.2017 підготовче провадження в адміністративній справі закінчено та призначено справу до судового розгляду на 04.01.2018.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додаткового зазначив, що актом перевірки не встановлено порушення щодо складання податкових накладних по господарських операціях ПП «Пегас-Україна» з ПП «Техніка тепла і води». Укладений між позивачем та його контрагентом договір є чинним. На час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контрагент позивача - ПП «Техніка тепла і води» був належним чином зареєстрованим, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. З урахуванням викладеного, вважає оскаржуване податкове повідомленнярішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що остання податкова декларація з податку на додану вартість контрагентом позивача - ПП «Техніка тепла і води» подавалась за червень 2017 року. Як вбачається з інформації з інформаційних баз податкового органу, у контрагентів позивача були відсутні трудові та інші ресурси для виконання робіт. Згідно з аналізом податкових накладних, зареєстрованих контрагентами позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізація зовсім інших товарів (робіт, послуг). Представлені до перевірки документи містять неточності. Вважає, що господарські операції ПП «Пегас-Україна» з ПП «Техніка тепла і води» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) надання послуг. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності контрагента позивача є виключно чи переважно формування податкових зобовязань на адресу ПП «Пегас-Україна». Тому, на думку податкового органу, спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу правомірно збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ПП «Пегас-Україна», 21.11.2007 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа за кодом та перебуває на податковому обліку в Личаківській обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області.

ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Пегас-Україна» з питань проведення взаємовідносин із ПП «Техніка тепла і води» за січень 2017 року.

Результати перевірки оформлено актом від 17.11.2017 №2017/3-01-14-12/35563152.

Як слідує з акта перевірки, контролюючим органом встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, 200.2, ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся на загальну суму 94346грн, у тому числі за січень 2017 в розмірі 94 346 грн.

На підставі вказаного акта ГУ ДФС у Львівській області 30.11.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість 117 933грн, у тому числі 94 346грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 23 587 грн.

Судом встановлено, що вказані в акті перевірки порушення вимог податкового законодавства по взаємовідносинах позивача з ПП «Пегас-Україна» полягають у тому, що, на думку податкового органу, господарські операції позивача з ПП «Техніка тепла і води» фактично не відбувались. Такі висновки зроблено на підставі інформації з інформаційних систем податкового органу, відповідно до якої у контрагента позивача відсутні будь-які активи (трудові ресурси, основні фонди орендовані або власні складські приміщення, автотранспортні засоби, інструменти та інше), наявність яких може забезпечити виконання зобовязань за вказаним договором. Окрім того, відповідно до інформаційної бази даних субпідрядник -ПП «Техніка тепла і води» відноситься до сумнівних підприємств, які не знаходяться за фактичною та юридичною адресами.

Згідно аналізу податкових накладних, зареєстрованих ПП «Техніка тепла і води» в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання ними одного переліку товарів (робіт, послуг), а реалізація зовсім інших товарів (робіт, послуг).

До перевірки представлено підсумкову відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт та витрати ( форма КБ-3) за січень 2017 та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року, в яких не ідентифіковано осіб, які їх складали та перевірили.

На думку ГУ ДФС у Львівській області, вказане свідчить про те, що господарські операції ПП «Пегас-Україна» з ПП «Техніка тепла і води» фактично не відбувалися. Тому податкові та видаткові накладні не мають юридичної сили первинних документів, а формування ПП «Техніка тепла і води» податкового кредиту на їх підставі є безпідставним.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Правила формування податкового кредиту визначено статтею 198 Податкового кодексу.

Згідно з п. 198.1. цієї статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу в датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За положеннями п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6ст. 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно зі ст. 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 цієї ж статті 9 Закону№996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом та зазначено по тексту постанови вище, підставою для прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу про безпідставність включення ПП «Пегас-Україна» до складу податкового кредиту ПДВ на загальну суму 94 346грн, оскільки господарські операції між позивачем та ПП «Техніка тепла і води» фактично не відбувались.

Позивач вказує на хибність таких висновків і стверджує про реальність господарських операції.

Надаючи оцінку доводам сторін з приводу спірних правовідносин, суд враховує, що у сторін відсутній спір щодо наявності первинних документів у позивача. Зі змісту акта перевірки слідує, що такі документи досліджувались при проведенні перевірки, жодних зауважень щодо їх форми та змісту у відповідача немає. Контролюючий орган вказує лише на їх певні неточності та неповноту.

01.12.2015 між ПП «Пегас Україна» (замовник) та ПП «Техніка тепла і води» (субпідрядник) укладено Договір підряду від 01.12.2015 №/12 (далі-Договір) .

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник замовляє, зобовязується прийняти та оплатити, а Субпідрядник зобовязується виконати своїми силами, на свій ризик та своїми засобами комплекс робіт на обєкті: Університетське містечко Українського Католицького Університету УГКЦ вул. Стрийська, 29 у м. Львові «Університетська церква та душпастирський центр (храм)», а саме: влаштування окремих локальних витяжних систем; влаштування припливно - витяжних з рекуперацією тепла; виготовлення повітропроводів, фасонних елементів , теплоізоляція виробів; монтаж повітропроводів; установлення та обвязка вентиляційного обладнання; монтаж фреонопроводів та встановлення внутрішніх блоків; установлення та обвязка компресорно-конденсаторних блоків; монтаж решіток; влаштування шаф автоматизації та керування вентиляційних систем, також роботи, необхідні згідно з чинними в Україні правилами, нормами і стандартами для забезпечення безпеки проведення вищевказаних робіт, що надалі разом іменуються - Роботи, у довідності з погодженою Сторонами Договірною ціною (Додаток №1 до даного Договору) та у строки, встановлені даним Договором.

Згідно з пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що загальна ціна цього договору становитиме 566077,52 грнз ПДВ. Вказана сума включає в себе вартість конання Робіт та використання засобів, що мають бути використані Субпідрядником при конанні Робіт, у повному обсязі. Обладнання, яке підлягає монтажу, та матеріали поставляються Замовником.

Субпідрядник зобовязується виконати роботи в повному обсязі та згідно з умовами даного договору до 01.02.2017 ( пункт 3.1. Договору).

Розрахунки за вказані роботи проводились у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів. Факт оплати за надані послуги підтверджується: платіжним дорученням від 25.0.2017 №4311, актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.11.2016 -10.11.207 між ПП «Пегас Україна» та ПП «Техніка тепла і води» та банківською випискою.

Вартість виконаних робіт визначена додатком до Договору та довідками про вартість виконаних робіт та витрати за січень 2017.

Матеріали для виконання комплексу робіт за Договором передано на підставі актів здавання приймання матеріалів в монтаж: від 01.12.2015 №1, від 23.03.2016 №2, від 26.05.2016 №3, від 01.12.2016 №4.

На виконання умов Договору ПП «Пегас Україна» отримано від ПП «Техніка тепла і води» акт приймання будівельних робіт № 1 за січень 2017 року та податкову накладну від 25.01.2017 №3. Вказана податкова накладна зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суми податку на додану вартість згідно із зазначеною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту за січень 2017 року.

Як вбачається з акта перевірки, згідно з «Системи співставлень податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість по ПП «Техніка тепла і води» розбіжностей не встановлено.

Суд зазначає, що первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з ПП «Техніка тепла і води», оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій ПП «Пегас Україна» і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

При цьому, суд не бере до уваги покликання ГУ ДФС у Львівській області на окремі неточності в наданих позивачем документах, оскільки такі неточності не є суттєвими, не тягнуть за собою недійсність таких документів, а тому не можуть свідчити про безтоварність господарських операцій, які ними підтверджуються. Натомість оцінка здійсненим господарським операціям повинна даватись на підставі комплексного всебічного аналізу матеріалів справи та фактичних обставин.

Суд зазначає, що сумнівність господарських операцій позивача обґрунтовується податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу. Водночас, така інформація не ґрунтується на фактах, які встановлені за результатами документальних перевірок контрагентів позивача, а лише містить припущення податкового органу про неможливість здійснення ними господарської діяльності у звязку з відсутністю трудових та інших ресурсів для виконання робіт.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобовязань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обовязки, не передбачені чинним законодавством.

Крім того, у комерційній діяльності щодо виконання робіт та послуг не завжди вимагається наявність задекларованих власних основних засобів та значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах (як-от - на умовах оренди, найму за цивільними договорами тощо); до того ж податковою інспекцією не доведено неможливості виконання спірним постачальником наявними у нього силами та засобами з урахуванням видів та обсягів виконаних робіт.

Оцінюючи доводи сторін, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам) та поясненням позивача. Як вже зазначалось, представлені ПП «Пегас Україна» документи, якими позивач доводить здійснення господарської операції з вищезазначеними контрагентами, оформлені належним чином, такі містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій з ПП «Техніка тепла і води» і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів. Господарські операції між ПП «Пегас Україна» та ПП «Техніка тепла і води» були відображені, як позивачем, так і його контрагентом в податковій звітності, що підтверджується долученими до матеріалів справи податковими накладними. Розбіжностей при декларуванні таких операцій позивачем та його контрагентами на момент подання податкових декларацій та проведення перевірки не виявлено.

Суд також зазначає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В даному випадку ПП «Пегас Україна» підтверджено рух активів належними та допустимими доказами.

Судом також встановлено, що на момент здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мав статус платників ПДВ.

Окрім того, обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень обставинами, які засвідчують порушення норм податкового законодавства не позивачем, а його контрагентами (постачальниками) є неприпустимим також з огляду на практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення ЄСПЛ від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України»).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 22.01.2009 р. («Булвес АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є "власністю" у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.11.2017 № НОМЕР_1.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 26.07.2017 № НОМЕР_2, суд дійшов переконання, що таке прийнято відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1769 грн, сплаченого платіжним дорученням №197 від12.12.2017.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.11.2017 № НОМЕР_1.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь приватного підприємства «Пегас-Україна» (місцезнаходження: 79035, м. Львів, вул. Зелена, 111, ) 1769 (одна тисяча сімсот шістдесят девять) грн 00 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 березня 2018 року.

Суддя Хома О.П.