Справа № 804/2668/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 року м. Дніпросправа № 804/2668/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманової О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МН-Строй» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року (суддя Турлакова Н.В., м. Дніпро, повний текст постанови складено 10.10.2016 року) у справі № 804/2668/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МН-Строй» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ТОВ «МН-Строй» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2015 року на суму 98385 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «МН-Строй» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ТОВ «МН-Строй», подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що податковий кредит та податкові показники ним сформовані на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент ТОВ «Дерріс» на час поставки товарів та наданні будівельних послуг у якості субпідрядника був платником ПДВ та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів поставки. Апелянт вказував, що взаємовідносини між ним та контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з отримання будівельних матеріалів та будівельних послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність виконавців послуг. Отримання товарів за договорами поставки, отримання замовлених послуг, їх оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Апелянт вказував, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято його доводи, що замовлені у ТОВ «Дерріс» послуги були використані для власних потреб, для виконання взятих на себе договірних зобов'язань з іншими суб'єктами господарювання, наявні докази щодо транспортування придбаних товарів, оплата за замовлені послуги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при перевірці господарської діяльності позивача податковий орган встановив відсутність первинних документів, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій, а саме встановлено відсутність документів, які б підтвердили дійсність отримання послуг, доказів оплати за отримані товари, їх транспортування. Суд першої інстанції вказував, що у ТОВ «Дерріс» відсутні виробничі потужності, складські приміщення, що унеможливлює виконання договорів поставки товарів, та наданні підрядних будівельних послуг, відсутні основні фонди, виробниче обладнання, трудові ресурси. Суд першої інстанції погодився з висновками податкової інспекції, зробленими в акті від 02.12.2015 року №1230/22-01/35607571, щодо не спрямованості правочинів, укладених позивачем з ТОВ «Дерріс» на реальне настання правових наслідків. Первинні документи, які стали підставою для формування ТОВ «МН-Строй» податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого має ознаки фіктивного підприємництва. Суд першої інстанції вказував, що позивач не надав доказів, які б свідчили про відповідність операцій цілям та завданням статутної діяльності сторін господарським операціям, відсутні докази що дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання обґрунтованої податкової вигоди. Суд першої інстанції вказував на наявність порушених кримінальних порушень щодо фіктивності ТОВ «Дерріс», наявна інформація про припинення діяльності «конвертаційного центру», до складу якого входило ТОВ «Дерріс».

Відповідно до матеріалів справи, з 17.11.2015 року по 25.11.2015 року, ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МН-Строй» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «Дерріс» при формуванні податкового кредиту за період з 01.04.2013 року по теперішній час. За результатами вказаної перевірки складено акт № 1230/22-01/35607571 від 02.12.2015 року, яким зафіксовано порушення п. 198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 65 590,00 грн., у тому числі за січень 2015 року в сумі 65590 грн. Висновки акту, податковий орган обґрунтовує відсутністю фактичного отримання ТОВ «МН-Строй» від ТОВ «Дерріс» послуг, не використання їх у власній діяльності, фіктивні взаємовідносини.

Не погодившись з висновками акту перевірки від 02.12.2015 року №1230/22-01/35607571, ТОВ «МН-Строй» звернулось до ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з запереченнями. Згідно листа ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.12.2015 року № 17731/10/04-66-22-01 ТОВ «МН-Строй» повідомлено, що заперечення на акт перевірки залишені без задоволення, висновки перевірки без змін.

На підставі акту перевірки від 02.12.2015 року № 1230/22-01/35607571, ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ТОВ «МН-Строй» у розмірі 98385,00 грн., в тому числі 65 590,00 грн. за основним платежем та 32795,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням - рішенням від 17.12.2015 року № ТОВ «МН-Строй» оскаржило його в адміністративному порядку до ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Рішенням від 24.02.2016 року № 1224/10/04-36-10-07-09 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скарга без задоволення.

Також, не погодившись із винесеним податковим повідомленням - рішенням від 17.12.2015 року № ТОВ «МН-Строй» оскаржило його в адміністративному порядку до ДФС України. Рішенням від 20.04.2016 року № 8888/6/99-99-1001-01-25 ДФС України податкове повідомлення-рішення від 17.12.2015 року № залишено без змін, скаргу залишено без задоволення.

Встановлено, що між ТОВ «МН-Строй» (замовник, підрядник) та ТОВ «Дерріс» (виконавець, субпідрядник) 25.12.2014 року було укладено договір № 25/12, згідно якого ТОВ «Дерріс» зобов'язувався виконати ремонтно-будівельні роботи у відповідності з проектною документацією та кошторисом витрат, замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплати їх з підписанням акту виконаних робіт. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Дерріс» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності.

За результатами виконання договору ТОВ «Дерріс» видало позивачу податкову накладну № 22 від 30.01.2015 року на суму 207822,86 грн., (ПДВ 34637,14 грн.), яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Виконання договору підтверджується складеними актами приймання виконаних підрядних робіт, підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000025 від 30.01.2015 року, локальними кошторисами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт, що узгоджена, підписана ТОВ «Дерріс» та ТОВ «МН-Строй». Наявні акти приймання виконаних робіт, підписані представниками ТОВ «Дерріс» та ТОВ «МН-Строй». Згідно підсумкової довідки про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2015 року, підписана ТОВ «Дерріс» та ТОВ «МН-Строй», вартість будівельних робіт склала 207822,86 грн.

В матеріалах справи наявний договір відступлення права вимоги № 06/07-1 від 06.07.2015 року, укладений між ТОВ «Дерріс» (первинний кредитор), ТОВ «М-Енерго» (новий кредитор), ТОВ «МН-Строй» (боржник), за яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимагати від боржника сплату грошових коштів у розмірі 207822,86 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 639 від 06.07.2015 року, ТОВ «МН-Строй» здійснило сплату ТОВ «М-Енерго» за отримані будівельні роботи відповідно договору, укладеного з ТОВ «Дерріс», відповідно до договору відступлення права вимоги № 06/07-1 від 06.07.2015 року.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «МН-Строй» (покупець) та ТОВ «Дерріс» (постачальник, продавець) 29.12.2014 року було укладено договір купівлі-продажу № 29/12-1, згідно умов договору продавець постачає та передає у власність покупця товар, покупець з свого боку приймає товар та оплачує його, кількість та фізичні властивості, асортимент товару визначаються накладними, які є невід'ємною частиною договору. За результатами виконання договору ТОВ «Дерріс» видало ТОВ «МН-Строй» податкову накладну № 4 від 29.12.2015 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Позивач отримав товар (трансформатор типу ТМ) відповідно до видаткової накладної РН-000004 від 29.01.2015 року та рахунка-фактури № СФ-000004 від 29.01.2015 року, наявних в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявний договір відступлення права вимоги № 06/07-2 від 06.07.2015 року, укладений між ТОВ «Дерріс» (первинний кредитор), ТОВ «М-Енерго» (новий кредитор), ТОВ «МН-Строй» (боржник), за яким первісний кредитор відступає новому кредитору право вимагати від боржника сплату грошових коштів у розмірі 41200,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 640 від 06.07.2015 року, ТОВ «МН-Строй» здійснило сплату ТОВ «М-Енерго» 13177,14 грн., відповідно до договору відступлення права вимоги № 06/07-2 від 06.07.2015 року.

В матеріалах справи наявна прибуткова накладна № ПН-0000533 від 29.01.2015 року щодо отримання ТОВ «МН-Строй» від ТОВ «Дерріс» трансформатору тип ТМ вартістю 41200,00 грн.

В матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної, відповідно до якої транспортування товару здійснювалось покупцем самостійно, автомобільним перевізником, замовником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «МН-Строй», вантажовідправник - ТОВ «Дерріс», перевезення товару здійснювалось з пункту навантаження м. Київ, пр.. Оболонський, буд. 12, до пункту розвантаження - м. Дніпропетровськ, проїзд Шаховий, буд. 63.

Встановлено, що ТОВ «МН-Строй» (покупець) та ТОВ «Дерріс» (постачальник, продавець) 19.01.2015 року було укладено договір продажу № 19/01, згідно умов договору продавець постачає та передає у власність покупця товар, покупець з свого боку приймає товар та оплачує його, кількість та фізичні властивості, асортимент товару визначаються накладними, які є невід'ємною частиною договору. За результатами виконання договору ТОВ «Дерріс» видало ТОВ «МН-Строй» податкову накладну № 3 від 29.01.2015 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Позивач отримав товар (дизельні обігрівачі, болгарки, дриль та інше) відповідно до видаткової накладної РН-0000003 від 29.01.2015 року та рахунка-фактури № СФ-0000003 від 29.01.2015 року, наявних в матеріалах справи.

Отримані товари поставлені ТОВ «МН-Строй» на складський облік, що підтверджується журналом-ордером і відомостю по рахунку 112.

В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних, відповідно до якої транспортування товару здійснювалось покупцем самостійно, автомобільним перевізником, замовником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «МН-Строй», вантажовідправник - ТОВ «Дерріс», перевезення товару здійснювалось з пункту навантаження м. Київ, пр.. Оболонський, буд. 12, до пункту розвантаження - м. Дніпропетровськ, проїзд Шаховий, буд. 63.

У акті податкової перевірки, ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вказувало, що основним видом економічної діяльності ТОВ «МН-Строй» є будівництво житлових і не житлових будівель, будівництво доріг і автострад, електромонтажні роботи. Таким чином, придбані позивачем товари будівельного спрямування, замовлені послуги будівельного підряду, використані з дотримання основного виду діяльності товариства.

У своїх доводах щодо безтоварності операцій позивача ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вказує на кримінальні провадження, з матеріалів яких вбачається фіктивність утворення ТОВ «Дерріс».

Листом ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.03.2016 року № 1064/7/04-62 повідомило ДПІ у Красногвардійському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про те, що 19.03.2015 року в рамках кримінального провадження № 0000021 співробітниками оперативного управління ДПІ було припинено діяльність «конвертаційного центру», до складу якого входило ТОВ «Дерріс».

В матеріалах справи наявна копія протоколу допиту свідка Мекерчук О.Г. як колишнього директора ТОВ «Дерріс» в межах кримінальної справи № 0000021. Відповідно до копії протоколу допиту, Мекерчук О.Г. повідомила, що була директором до листопада 2014 року. Господарські операції з ТОВ «МН-Строй» вчинялись у січні 2015 року, тобто у час коли до ТОВ «Дерріс» Мекерчук О.Г. не мала жодного відношення.

В матеріалах справи наявний протокол обшуку ТОВ «МН-Строй» від 24.12.2015 року в межах кримінального провадження № 0000008.

Згідно листа прокуратури Дніпропетровської області від 12.01.2018 року № 04/5-2917-18, кримінальне провадження № 0000008 за фактом вчинення службовими особами ТОВ «МН-Строй» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, закрито постановою слідчого від 27.12.2017 року.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17.01.2018 року № 2168/10/04-36-23-02-10, кримінальне провадження № 0000021 06.10.2017 року закрито Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у зв'язку із закінченням строків давності, звільнивши обвинувачену особу від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2017 року, обвинувачена особа Істоміна О.В. у межах кримінального провадження № 0000021, відношення до ТОВ «МН-Строй» або ТОВ «Дерріс» не має, в межах кримінального провадження не досліджувалась господарська діяльність таких суб'єктів як ТОВ «МН-Строй» та ТОВ «Дерріс».

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов'язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. ТОВ «МН-Строй» підтверджені витрати, як засіб оплати за отриманий від контрагента товар та послуги, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «МН-Строй» правомірно віднесено суми сплачені при отриманні товару до сум валових витрат та правомірно сформовано податковий кредит, що зрештою сформувало від'ємне значення.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які були укладені між позивачем та ТОВ «Дерріс» щодо поставки тоарів та надання послуг підряду - визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Дерріс», прослідковується ланцюг постачання товару та надання послуг.

Колегія суддів вказує, що доводи суду першої інстанції не можуть базуватись на припущеннях.

Позивач надав всі необхідні первинні документи, придбаний товар у контрагента та замовлені послуги використав. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отриманий товар та послуги підтверджуються виписками по банківським рахункам, завіреними належним чином. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, зміна його активів. Головною ознакою комерційної корисності від придбаних послуг є їх використання у своїй власній діяльності та у кінцевому результаті отримання прибутку.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення здійснює новий розподіл судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ «МН-Строй» задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МН-Строй» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі № 804/2668/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2015 року на суму 98385,00 грн.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова