Справа № 813/4611/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4611/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №932-13 від 11.08.2016 року, згідно якого позивачу (РНОКПП: НОМЕР_1) визначено грошове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Посилається на те, що підставою прийняття оскаржуваного рішення стала несплата позивачем, як власником автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4461 (2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9, номер двигуна - НОМЕР_10), транспортного податку за 2016 рік. Однак позивач з таким не погоджується, на обґрунтування чого вказав, що підстави для сплати ним транспортного податку відсутні, оскільки 23.07.2015 року згаданий транспортний засіб неправомірно відчужено на користь третіх осіб, відповідно він фактично не володіє об'єктом оподаткування. За даним фактом Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0000664 за ознаками ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України «вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб». Окрім цього, у провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №201/12569/16ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопровайдер», ОСОБА_4, ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Регіональний сервісний центр МВС Дніпропетровської області про визнання недійсними договорів, визнання права власності, витребування майна та зобов'язання вчинити певні дії. Предметом позову у цій справі, як зазначив позивач, є право на спірний транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 4461, що зареєстрований за ОСОБА_5. А тому, враховуючи вибуття із володіння позивача вказаного транспортного засобу, вважає, що жодних правових підстав для визначення йому податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у відповідача не було, а відтак податкове повідомлення-рішення №932-13 від 11.08.2016 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. До всього, додав, що спірне рішення прийняте відповідачем не у спосіб, визначений Податковим кодексом України, оскільки прийняте не за місцем реєстрації платника податку. За наведених обставин, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що у власності позивача перебуває автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 4461 (2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9, номер двигуна - НОМЕР_10), який у відповідності до підп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування. У зв'язку із цим контролюючим органом сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Покликаючись на правомірність спірного рішення та наявність підстав для його прийняття, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Суд встановив, що за ОСОБА_1 22.07.2014 року зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, чорного кольору, об'єм двигуна 4461 куб.см, номер шасі НОМЕР_9, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, про що Дніпропетровським ВРЕР-3 видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11.

11.08.2016 року ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №932-13, згідно якого позивачу визначено грошове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. Об'єктом оподаткування за вказаним податковим повідомленням-рішенням є автомобіль TOYOTA LAND CRUISER НОМЕР_2 з визначенням періоду оподаткування - 2016 рік.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що у відповідача, як стверджує позивач, були відсутні правові підстави для винесення спірного рішення. Вважаючи у зв'язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Питання щодо оподаткування транспортним податком врегульовано ст.267 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підп.підп.267.1.1-267.1.5 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підп.267.6.1., 267.6.2 п.267.1 ст.276 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 року становила 1378,00 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році є легкові автомобілі не пізніше 2011 року випуску, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2016 року становить не менш 1033500,00 грн (1378 х 750).

Методика визначення вартості автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, згідно з положеннями якої Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п.14 Методики в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Станом на момент розгляду даної справи, на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA) відсутня інформація про середньоринкову вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску. Натомість, опубліковано лише Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 та 2018 років. У зазначених переліках під оподаткування транспортним податком підлягають тільки TOYOTA LAND CRUISER 200.

Самостійно отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, шляхом введення даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг, як того вимагає п.14 Методики в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення, видається неможливим, оскільки розміщений на сайті розрахунок проводиться за Методикою в редакції, що діє з 21.06.2017 року. Вказаною редакцією, зокрема її п.14, регламентовано інший підхід обрахунку середньоринкової вартості обєкта оподаткування, згідно якого середньоринкова вартість автомобіля розраховується шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального. Тобто, відсутні (не вводяться) дані про тип двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Разом з тим, відповідачем також не надано та не наведено розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, станом на 2016 рік.

Відтак, за відсутності вказаного переліку легкових автомобілів неможливо встановити чи такий підпадає під визначення об'єкта оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 Податкового кодексу України.

Окрім того, спірним є питання чи належить позивач до платників цього податку.

Основними мотивами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є те, що відносно нього та членів його сім'ї було скоєно кримінальне правопорушення, внаслідок якого зловмисники заволоділи належним йому майном, в т.ч. вищевказаним транспортним засобом. Зазначає, що наміру відчужувати його не мав, жодних угод по його відчуженню не підписував та на такі дії нікого не уповноважував. 06.10.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська в межах справи №201/12569/16ц на спірний транспортний засіб накладено арешт і оголошено заборону на його відчуження.

Окрім цього, вказав, що 23.07.2015 року транспортний засіб було зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 у ВРЕВ-6 УДАІ в м.Києві, на підставі довідки-рахунок серії ААЕ №293358 від 23.07.2015 року, виданої ТОВ «Автопровайдер». Після чого закріплено новий номерний знак НОМЕР_4 і видано свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_12.

03.09.2015 року цей транспортний засіб було знято з обліку для реалізації у ТСЦ №1202 згідно заяви №71601483 від 03.09.2015 року.

15.09.2015 року транспортний засіб зареєстровано на ім'я матері члена групи ОСОБА_7 - ОСОБА_5 у ТСЦ №1202, закріплено номерний знак НОМЕР_5 і видано свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_13 від 15.09.2015 року.

За вказаним фактом Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0000664 за ознаками ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України «вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб».

З цього приводу суд враховує таке.

Вибуття транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 4461 (2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9, номер двигуна - НОМЕР_10) з володіння позивача підтверджується судовими рішеннями у справах, що набрали законної сили.

Зокрема, у провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №201/12569/16ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопровайдер», ОСОБА_4, ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Регіональний сервісний центр МВС Дніпропетровської області про визнання недійсними договорів, визнання права власності, витребування майна та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06.10.2016 року даний позову забезпечено шляхом накладення арешту на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9, номер двигуна - НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_6, що належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_7 (АДРЕСА_1) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_13 від 15.09.2015 року; заборони ОСОБА_5 та іншим особам здійснювати будь-які дії, пов'язані з відчуженням, зняттям з обліку, переобладнанням, реконструкцією, переуступленням права вимоги, здачею в оренду, прокат чи безкоштовне користування, заставою майна, майнових прав на вказаний транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 4461, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_13 від 15.09.2015 року.

За результатами розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області апеляційної скарги представника ОСОБА_5, ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2017 року - залишено без змін.

Окрім того, згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 року у справі №804/1200/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - «встановлені обставини справи свідчать, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 24.07.2015 року перереєстрований на нового власника за довідкою-рахунком серії ААЕ №293358 на ім'я ОСОБА_4 (НОМЕР_8)».

Таким чином, вказаними судовими рішеннями встановлені обставини, що спірний транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 4461, 2014 року випуску, як ймовірний об'єкт оподаткування у 2016 році, протиправно, без згоди позивача, вибув з його володіння (власності) 23.07.2015 року. Відповідно, з указаної дати ОСОБА_1 фактично був позбавлений права таких складових, властивих для власника, як володіння та користування належною йому річчю (експлуатації автомобіля).

Згідно ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного встановлення всіх обставин справи, суд ухвалою від 13.02.2018 року витребовував у відповідача, зокрема, усі докази, які були покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №932-13 від 11.08.2016 року.

На виконання вимог цієї ухвали, відповідач надав доказ надіслання оскаржуваного рішення позивачу, яке повернулось на адресу податкового органу з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», відомості з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та скріншот з АІС «Податковий блок».

Однак, на думку суду, подані докази не є належними у розумінні вимог ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки поданий витяг з АІС «Податковий блок» сформовано 27.04.2015 року (колонка N), в той час як спірне рішення прийнято 11.08.2016 року, а в колонці D «дата формування податкового повідомлення-рішення» - інформація взагалі відсутня.

Даючи оцінку вищевказаному витягу, очевидним видається факт, що такий був сформований відповідачем ще до прийняття податкового повідомлення-рішення №790-17 від 12.06.2015 року про сплату транспортного податку у 2015 році, зважаючи на те, що спірне рішення прийнято більше ніж через рік - 11.08.2018 року.

Водночас суд вважає за необхідне врахувати і таке.

Диспозиція норми п.267.2 ст.276 Податкового кодексу України вказує на те, що визначений законодавцем обов'язок зі сплати транспортного податку безпосередньо пов'язаний з фактом реєстрації транспортних засобів за фізичними/юридичними особами, в незалежності від того чи об'єкт оподаткування вибув з володіння власника поза волею останнього (викрадений), чи ні.

При цьому, Законом України №909-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України доповнено, серед іншого, підп.267.6.8 такого змісту: у разі незаконного заволодіння третьою особою легковим автомобілем, який відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктом оподаткування, транспортний податок за такий легковий автомобіль не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем, якщо такий факт підтверджується відповідним документом про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виданим уповноваженим державним органом.

У разі повернення легкового автомобіля його власнику (законному володільцю) податок за такий легковий автомобіль сплачується з місяця, в якому легковий автомобіль було повернено відповідно до постанови слідчого, прокурора чи рішення суду. Платник податку зобов'язаний надати контролюючому органу копію такої постанови (рішення) протягом 10 днів з моменту отримання.

Враховуючи, що транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 4461 (2014 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9, номер двигуна - НОМЕР_10) перебував у фактичному володінні позивача та був зареєстрований на його ім'я в період з 22.07.2014 року по 23.07.2015 року, факт незаконного заволодіння вказаним автомобілем третьою особою підтверджується витягом з кримінального провадження №0000664 за ознаками ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України та судовими рішеннями в інших справах, які набрали законної сили (справи №201/12569/16ц та №804/1200/17), відтак встановлення відповідачем обов'язку для позивача щодо сплати ним транспортного податку у 2016 році, за відсутності у його володінні та користуванні самого об'єкту оподаткування, є протиправним.

Щодо аргументів позивача про те, що спірне рішення прийняте відповідачем не за місцем реєстрації позивача, суд керується наступним.

Як вбачається з відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання, ОСОБА_1 з 24.10.2005 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Водночас, за даними відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у Львівській області, з 04.08.2016 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно підп.267.6.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Поряд з тим, відповідно до підп.16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний: повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Зважаючи на вищевикладене та з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачем органів Державної фіскальної служби України про зміну місця проживання, суд вважає необґрунтованими доводи позивача відносно неправомірності обчислення саме відповідачем податкового зобов'язання та прийняття ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Проте, всупереч наведеним вимогам процесуального закону, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів та не довів наявність підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №932-13.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, що передували прийняттю спірного податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №932-13 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у сумі 25000,00 грн, з урахуванням зазначених вище норм Податкового кодексу України, суд приходить висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку на 2016 рік та, відповідно, відсутність підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Натомість, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. А тому, спірне рішення слід скасувати як протиправне.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 205, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.08.2016 року №932-13 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул.Театральна,1-а, м.Дніпро, 49047; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.