Справа № 815/21/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов уточнена позовна заява ОСОБА_1 до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 від 28 грудня 2017 року № 39033137 «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень»;

2. Зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 відновити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої ОСОБА_1 10.11.2017 року до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян», яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 25148848.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року судом даний позов залишено без руху та надано пятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до картки прийому заяви № 103368869 від 10.11.2017 р. позивачем було подано до ДП «Центр обслуговування громадян» заяву про державну реєстрацію права власності, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 25148848. 15.11.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38154299 у зв'язку з тим, що документи подані не у повному обсязі. Заявнику надано термін 30 робочих днів надати наступні документи: переклад на українську мову паспорту заявника; документ, що засвідчує прийняття до експлуатації реконструйованої квартири. Як вбачається з картки прийому заяви, 27.11.2017 року позивачем були додатково подані документи: нотаріально засвідчений переклад мого паспорту громадянина ОСОБА_4, а 27.12.2017 р. поданий лист Управління ДАБК Одеської міської ради № Я-10/581-35 від 27.12.2017 р. про відмову в задоволенні заяви про введення до експлуатації, з підстав того, що позивач не є власником квартири. Зазначені документи були подані у встановлений строк 30 робочих днів. 28.12.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 39033137, яке було отримано позивачем 29.12.2017 року, з інших підстав, які були зазначені в рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 за № 38154299 від 15.11.2017 р. про зупинення розгляду заяви. Посилаючись на ст. 23 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV та на п.14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 вказує, що ні законом ні порядком, не передбачається відмова в державній реєстрації права з інших підстав, які не були зазначені в рішенні про зупинення розгляду заяви. Також вказує, що відсутні обґрунтування необхідності заміни державного реєстратора ОСОБА_3 на ОСОБА_2

27 лютого 2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов (а.с.70-75), де зазначається, що відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 20 грудня 2006 року між ОСОБА_1 і дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі ОСОБА_5 був укладений договір №5/2/73 Р резервування квартири АДРЕСА_1 блок-секція 2 в м. Одесі, загальною площею 63,47 кв.м. В цей же день, між позивачем і ДП «Дирекція верстатобуд» був укладений договір № 5/2/73 купівлі-продажу цінних паперів в процесі їх розміщення, а саме: повного пакету облігацій ДП «Дирекція верстатобуд». Після проведення 100% оплати вартості облігацій 14 червня 2007 року ДП «Дирекція верстатобуд» передало позивачу сертифікат облігацій № 35Серія «А» на 6347 цінних паперів, що відповідає загальній площі квартири - пл. 63,47 кв.м. 15 жовтня 2010 року був введений до експлуатації що підтверджується актом готовності обєкту до експлуатації № 1187 від 15.10.2010 року та сертифікатом відповідності від 15.10.2010 року за № 1500187 виданих Інспекцією ДАБК в Одеській області. На підставі заяви директора ДП «Дирекція верстатобуд» ОСОБА_5 від 06.10.2010 р. розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.11.2010 року № 1256 житловому комплексу по вул. Базарна, 5 блок-секція 2 в м. Одесі присвоєна адреса: вул.Базарна, 5/3 в м. Одесі. 02.12.2015 р. позивач, прибувши в черговий раз до своєї квартири, побачив, що в його квартирі невстановлені особи проводять капітальні будівельні роботи, а саме зносять перегородки в квартирі, після чого він отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з якої йому стало відомо про те, що власником його квартири є ОСОБА_6. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення (шахрайства), на підставі якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні дані та розпочато кримінальне провадження №0001742. В межах зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року по справі №522/4751/16-к 14 квітня 2016 року в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції проведена виїмка документів по реєстрації права власності на квартиру розташовану по вул. Базарна, 5/3 в м. Одесі. Після проведення виїмки представник позивача зміг ознайомитися з матеріалами реєстраційної справи в межах кримінального провадження та встановити порушення своїх прав, оскільки реєстрація квартири позивача проведена 11 липня 2015 року на імя ОСОБА_7 за заявою уповноваженої особи на підставі додаткової угоди до договору інвестування №5/2/73 від 21.10.2013 року. Позивач 26.04.2016 року звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, на підставі якого за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на спірну квартиру. Зазначена скарга була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.04.2016 року за№13109-0-33-16. За результатами розгляду вищезазначеної скарги позивача, поданої його представником ОСОБА_8, 20 травня 2016 року комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України підготовлений висновок про те, що скарга не підлягає задоволенню без розгляду її по суті з підстав закінчення встановленого законом строку на її подачу. Наказом від 30.05.2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_1» було відмовлено в розгляді скарги по суті у звязку з пропуском встановленого строку на її подачу. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання такого наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_9 протиправним і його скасування та зобовязання Міністерства юстиції України розглянути скаргу позивача по суті. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду по справі 815/2766/16 від 30.06.2016 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_9 про визнання протиправним і скасування його наказу № 384/7 від 30.05.2016 року та зобовязання Міністерства юстиції України розглянути скаргу позивача по суті. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суд від 23.11.2016 року, позов по справі № 815/2766/16 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_9 від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_1. Зобовязано Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16. Ухвалою від 23.12.2016 року Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження по вищезазначеній справі. Однак, в задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень відмовлено. Справа в касаційному порядку не розглянута. Наказом Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_9 від 14.03.2017 року № 850/5 скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 липня 2015 року №22787156, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_10, шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації права власності з номером запису 10376226. Забудовником майнові права на одну квартиру були двічі продані різним особам. Станом на лютий 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній власник обєкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_2. 11 травня ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства «Центр обслуговування» з заявою про державною реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 22224023. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_11 № 35183879 від 15 травня відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3. Серед підстав були зазначені наступні: 1) відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення № 5/2/73 від 20.12.2006 р. та договору резервування приміщення № 5/2/73Р від 20.12.2006 р. дані паспорта покупця (позивача), яким набувається право власності, та паспортні дані заявника відрізняються, що позбавляє можливості ідентифікувати особу заявника та особу, яка набула права власності; 2) відповідно до договору резервування приміщення №5/2/73Р від 20.12.2006 року резервування квартири здійснюється за умови укладення договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/93 від 20.12.2006 р., однак заявником (позивачем) надано договір купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення з іншими реквізитами; 3) відповідно до акту виконаних послуг від 20.12.2006 р. послуги по резервуванню квартири прийнято згідно з договором № 5/2/73 від 20.12.2006 р., однак заявником надано договір резервування приміщення № 5/2/73Р від 20.12.2006 р.; 4) в державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 р., за результатом консолідованого пошуку, встановлено зареєстровані обтяження у відкритому розділі № 01 та спеціальному розділі 14067625; 5) відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав, загальна площа квартири складає 68 кв. м, а житлова 49,1 кв.м, в той час, як згідно наданого заявником (позивачем) технічного паспорту від 16.06.2016 р. - загальна площа квартири 63.5 кв.м., а житлова - 47,3 кв.м. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позов до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_11, третя особа - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про скасування рішення, зобовязання здійснити реєстрацію. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року відкрито провадження по справі №815/3071/17. Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позов по справі № 815/3071/17 було залишено без розгляду у звязку повторною неявкою позивача у судове засідання. 10.11.2017 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян». Відповідно до картки прийому заяви №103368869 від 10.11.2017 р., ОСОБА_1 було подано до державного підприємства «Центр обслуговування громадян» заяву про державну реєстрацію права власності, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 25148848. Під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поданих заявником документів встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/73 від 20 грудня 2006 року та договору резервування приміщення №5/2/73 Р від 20 грудня 2006 року дані паспорту покупця, яким набувається право власності, та паспортні дані заявника, що звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 22224023, відрізняються, що позбавляє можливості ідентифікувати особу заявника та особу, яка набула право власності. Під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень також було проведено консолідовані пошуки інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, за результатами яких встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні зареєстровані обтяження в відкритому розділі №01 та спеціальному розділі №14067625 на об'єкт нерухомого майна, щодо якого наразі заявлено право. Крім того, в результаті консолідованих пошуків інформації встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав, загальна площа квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 складає 68 кв.м., а житлова площа - 49,1 кв.м., в той час, як згідно наданого заявником технічного паспорту від 16.06.2016 року - загальна площа квартири - 63,5 кв.м., а житлова площа - 47,3 кв.м. 15.11.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви у звязку з тим, що документи необхідні для реєстрації речових прав на нерухоме майно подані не в повному обсязі. 27.12.2017 року ОСОБА_1 було додатково подано документи: нотаріально засвідчений переклад його паспорту громадянина ОСОБА_4, а також 27.12.2017 р. подано лист Управління ДАБК Одеської міської ради № Я-10/581-35. У вказаному листі зазначено, що заявник не вказав, що мала місце самочинна реконструкція зазначеної квартири, також зазначено що позивач не є власником квартири, а тому в задоволенні заяви про введення самочинно реконструйованої квартири йому відмовлено. 28.12.2017 року державним реєстратором Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 було прийняте рішення про відмову в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_1. Враховуючи викладене, державний реєстратор прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 законно відмовила у державній реєстрації прав. Відповідач зазначає, що відсутні законодавчі підстави для Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради для видачі позивачу документа про введення квартири з самочинно збільшеною площею до експлуатації. Також у відзиві зазначено наступне. 20 грудня 2006 року між ОСОБА_1 і дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд», в особі ОСОБА_5 був укладений договір № 5/2/73 Р резервування квартири № 73 по вул Базарна, 5 блок-секція 2 в м. Одесі, загальною площею 63,47 кв. м. Разом з цим, в цей же день, між позивачем і ДП «Дирекція верстатобуд» був укладений договір № 5/2/73 купівлі-продажу цінних паперів в процесі їх розміщення, а саме: повного пакету облігацій ДП «Дирекція верстатобуд». Після проведення 100% оплати вартості облігацій 14 червня 2007 року ДП «Дирекція верстатобуд» передало скаржнику Сертифікат облігацій № 35 серія: «А» на 6 347 цінних паперів, що відповідає загальній площі квартири -пл. 63,47 кв.м. Однак реєстрація квартири позивача проведена 11 липня 2015 року на імя ОСОБА_7 за заявою уповноваженої особи на підставі додаткової угоди до договору інвестування №5/2/73 від 21.10.2013 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2017 року по справі № 522/7233/16-ц за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним договору інвестування та додаткової угоди №5/2/73 від 21.10.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 року між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_7 та додаткову угоду до цього договору від 28.10.2013 p., між ОСОБА_7 та Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд». Однак, постановою апеляційного суду Одеської області від 24.01.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_12 та ОСОБА_7 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року скасовано, ухвалено нове. В задоволенні позову ОСОБА_13 до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про визнання недійсним договору інвестування та додаткової угоди відмовлено. Таким чином наявні два договори та два субєкта, які мають майнові права на зазначену квартиру.

У звязку з викладеним представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Окрім цього 05 березня 2018 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду за вх. №6199/18 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшов відзив на позов зі змістом, аналогічним викладеному у відзиві на позов представника позивача ОСОБА_3 Даний відзив був надісланий до суду засобами поштового звязку 12.02.2018 року.

22 лютого 2018 року за вх. №5243/18 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с.63-64), у якій позивач зазначає, що відповідач у відзиві на позов зовсім не обґрунтували свої заперечення згідно обставин предмету даного спору, виходячи за межі спору. Так вказує, що предметом даного спору є те, що 28.12.2017 року державним реєстратором ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації з інших підстав, ніж ті які були зазначені в рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 про зупинення розгляду заяви. Таким чином відповідачі порушили вимоги п. 14 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Ні законом ні порядком, не передбачається відмова в державній реєстрації права з інших підстав які не були зазначені в рішенні про зупинення розгляду заяви. Крім цього відповідачі, всупереч своєї позиції, у відзиві підтверджують факт того, що Управління ДАБК Одеської міської ради не можуть ввести в експлуатацію квартиру оскільки заявник не є власником цієї квартири. Також хибною є думка відповідачів, що позивачу необхідно ввести в експлуатацію квартиру згідно Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків господарських (присадибних будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом № 79 від 24.04.2015 р. Відповідне положення підзаконного акту не стосується квартир в багатоквартирних будинках. Отже, державний реєстратор ОСОБА_3 безпідставно обґрунтувала своє рішення про зупинення розгляду заяви позивача необхідністю надати позивачу документ, що підтверджує введення до експлуатації квартири на яку позивачем заявлене право. Разом з цим слід звернути увагу суду на те, що позивач надав для реєстрації права власності на квартиру всі необхідні документи згідно переліку документів зазначеному в п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Загальна площа квартири, що відображена у технічному паспорті, повністю збігається з загальною площею квартири яка зазначена в документах які свідчать про набуття позивачем права на квартиру (правовстановлюючих документах). Також у відзиві на адміністративний позов відсутні посилання на докази необхідності заміни державного реєстратора ОСОБА_3 на ОСОБА_2 Слід зазначити, що позивач повторно звернувся до ДП «Центр обслуговування громадян» з аналогічними документами. За наслідком розгляду цих документів рішенням державного реєстратора ОСОБА_14 було зупинено розгляд заяви позивача у звязку з необхідністю надати документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Інших підстав державним реєстратором не зазначено. Таким чином, підстави для зупинення розгляду зави державних реєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_14 такі ж самі. З огляду на вищевикладене, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

15 березня 2018 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду за вх. №7369/18 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення на відповідь, у яких зазначає, що державні реєстратори ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважають доводи позивача неспроможними, а позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. В своїх рішеннях державні реєстратори керувались виключно положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 N 1952-ІУ. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 було накладено арешт на квартиру, з заявою про реєстрацію права власності на яку звернувся позивач до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян». Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.05.2016 року державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_15 було зареєстровано обтяження під номером 14563198. Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 N 1952-ІУ (далі Закон) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. В чинному законодавстві не міститься жодних виключень, які б дозволяли здійснити реєстраційні дії у ситуації, коли накладено арешт на нерухоме майно ухвалою суду, навіть якщо заяву про державну реєстрацію прав власності подано особою, в чиїх інтересах цей арешт було накладено. До того ж слід зазначити наступне. Відповідно до підпункту 2, пункту 45 Постанови Кабінету Міністрів № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності у звязку із зміною субєкта такого права в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення обєкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Зазначену вимогу для державної реєстрації права власності заявник не виконав, що унеможливлює проведення реєстраційних дій. Відмова введення в експлуатацію квартири у звязку з тим, що заявник не є власником квартири не є документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено виключний перелік обєктів нерухомості, які підлягають введенню в експлуатацію за спрощеною процедурою, тобто підпадають під так звану «будівельну амністію». Оскільки квартира в багатоквартирному будинку не відноситься до обєктів нерухомості, які підпадають під «будівельну амністію», то в даному випадку діє лише загальна процедура узаконення самочинного будівництва. Загальна процедура узаконення самочинного будівництва передбачає звернення до суду із позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Зазначені недоліки ОСОБА_16, що стали підставою зупинення державної реєстрації, не усунув. Окрім цього, відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майн, загальна площа квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, складає 68 кв. м, а житлова площа -49,1 кв. м, в той час, як згідно наданого заявником технічного паспорту від 16.06.2016 року - загальна площа квартири 63,5 кв.м, а житлова площа 47,3 кв. м.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) обєкта нерухомого майна за адресою: вул.Базарна, буд.5/3 кв.73 м.Одеса (а.с.10).

Згідно картки прийому заяви №103368869 від 10 листопада 2017 року (а.с.1) заява ОСОБА_1 отримана ОСОБА_17, державне підприємство «Центр обслуговування громадян» та зареєстрована у базі про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.11.2017 14:07:29 за реєстраційним номером 25148848. Також у картці зазначено перелік документів, поданих разом із заявою: документи заявника та проплата, серія та номер бн, видавник заявник; технічний паспорт, серія та номер бн, видавник ФОП ОСОБА_18; договір купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення, серія та номер 5/2/73, видавник ДП «Дирекція верстатобуд», ОСОБА_1; ухвала суду, серія та номер 522/7233/16-ц, видавник Приморський районний суд м.Одеси; документи забудовника (сертифікат, розпорядження про присвоєння номеру квартирі, розпорядження про присвоєння поштової адреси); сертифікат облігацій, серія та номер А №35, видавник дочірнє підприємство «Дирекція верстатобуд»; лист, серія та номер 6531/П/15-32-08-03-14, видавник Головне управління ДФС в Одеській області.

15 листопада 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 державного підприємства «Центр обслуговування громадян» винесено рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38154299 (а.с.12) у звязку з тим, що документи подані не у повному обсязі. Зокрема державний реєстратор у рішенні просить надати переклад на українську мову паспорту серії 51 №3202189, виданого 30.05.2006 року та документ, що посвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва обєкта.

ОСОБА_1 згідно вищевказаної картки прийому заяви №103368869 від 10 листопада 2017 року 27 листопада 2017 року надав до державного підприємства «Центр обслуговування громадян» нотаріально засвідчений переклад паспорта громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 реєстраційний номер 781 (а.с.15-16), лист №Я-10/581-36 (а.с.35).

З досліджених доказів судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між ОСОБА_1 (покупець) та дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» (емітент) був укладений договір № 5/2/73 (а.с.29-31) купівлі-продажу цінних паперів в процесі їх розміщення, а саме повного пакету облігацій ДП «Дирекція верстатобуд».

ДП «Дирекція верстатобуд» передало позивачу сертифікат облігацій № 35 Серія: «А» на 6347 цінних паперів (а.с.32).

Відповідно до сертифіката відповідності №15001187 від 15.10.2010 року (а.с.20) Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта: друга черга житлового комплексу 2-х секційного 16-ти поверхового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та підземним гаражем в м.Одеса вул.Базарна 5.

Згідно розпорядження Приморської районної державної адміністрації №1256 (а.с.22) присвоєно 2-х секційному 16-ти поверховому будинку з вбудованими офісними приміщеннями та підземним гаражем (друга черга будівництва житлового комплексу), який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 5, замовником якого є дочірнє підприємство «Дирекція верстатобуд», поштову адресу: вул.Базарна, 5/3.

Відповідно розпорядження Приморської районної державної адміністрації №276 від 08.07.2015 року (а.с.21) квартирі загальною площею 68,0 м.кв., що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 5/3 присвоєно №73.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеса від 10 травня 2016 року у справі №522/7233/16-ц (а.с.23) накладено арешт на квартиру №73, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 5/3, загальною площею 68,0 м.кв., житлова 49,1 м.кв., що належить ОСОБА_19.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101576213 від 26.10.2017 року наявне обтяження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. а саме арешт нерухомого майна.

Відповідно до технічного паспорту (а.с.33-34) на квартиру №73, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, буд.5/3, розробленого на замовлення ОСОБА_1 (з/паспорт серії В №1912867) загальна площа квартири 68,5 м.кв., житлова площа 47,3 м.кв. Також у технічному паспорті зазначено, що було самочинно збудовано балкон з улаштуванням віконного прорізу в несучій стіні, перенесення на балкон радіатора.

Листом №Я-10/581-35 від 27.12.2017 року (а.с.35) управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_1 розяснено, що оскільки заявником у заяві міститься посилання на те, що у квартирі №73 за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, буд.5/3 виконано перепланування шляхом знесення перегородок в кімнаті та на кухні та не зазначено, чи було втручання в несучі конструкції, тому вказано, що виконання робіт у даній квартирі без ознак капітального ремонту, реконструкції не потребує одержання права на виконання будівельних робіт та розяснено порядок проектування та будівництва обєктів при здійсненні перепланування з втручанням в несучі конструкції.

28 грудня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 державного підприємства «Центр обслуговування громадян» винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №39033137 (а.с.13).

Так, у вказаному рішенні підставами відмови у реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно: квартиру №73, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, буд.5/3 зазначено:

1) встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/73 від 20.12.2016 року дані паспорту покупця, яким набувається право власності та паспортні дані заявника відрізняються, що позбавляє можливості ідентифікувати заявника та особу, яка набула право власності;

2) відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав, загальна площа квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 складає 68 м.кв., а житлова площа 49,1 м.кв., в той час як згідно наданого заявником технічного паспорту від 16.06.2016 року загальна площа квартири 63,5 м.кв., а житлова площа 47,3 м.кв.;

3) з наданого заявником технічного паспорту від 16.06.2016 року вбачається, що проведено улаштування віконного прорізу в несучій стіні, перенесення на балкон радіатора, проте не подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Приписами ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Суд зазначає, що умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553).

Так, відповідно до п.3 Порядку державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Пункти 6,7 Порядку зазначають, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Відповідно до п.17 Порядку у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви. Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви. У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений в абзаці другому цього пункту, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.

Стаття 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав. Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви. Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково. У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно п.15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі подання заявником додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав, до раніше поданої заяви, у тому числі до такої, розгляд якої зупинено, державний реєстратор, уповноважена особа відповідно до пункту 9 цього Порядку встановлює особу заявника, перевіряє обсяг його повноважень та вносить до бази даних заяв відомості про додаткові документи, подані заявником. Після внесення відомостей про додаткові документи до бази даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав редагує відповідну раніше подану заяву та роздруковує її. Після проставляння на заяві заявником (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) власного підпису така заява та додаткові документи, подані заявником, долучаються до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Пункт 18 Порядку зазначає, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Відповідно до п.23 Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік підстав відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Таким чином суд зазначає, що доводи позивача щодо того, що ні Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ні Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачається відмова в державній реєстрації права з інших підстав, які не були зазначені в рішенні про зупинення розгляду заяви, не знайшло свого підтвердження, оскільки у вказаних нормативних актах передбачено, що у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав може бути відмолено як через невиконання вимог заяви про зупинення розгляду заяви, так і з підстав, наведених у ст.24 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор прав на нерухоме майно правомірно посилається на ненадання позивачем документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, оскільки з листа управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №Я-10/581-35 від 27.12.2017 року таке прийняття в експлуатацію змін у несучу стіну квартири №73 за адресою: м.Одеса вул.Базарна, буд.5/3, про які згадується у технічному паспорті, не вбачається.

Також суд вважає правомірним посилання державного реєстратора прав на нерухоме майно у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на розбіжності у наданих документах (технічному паспорті) та у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме у площі квартири, на яку позивач бажає оформити право власності.

Однак суд вважає неправомірним посилання державного реєстратора прав на нерухоме майно на розбіжність у документах, наданих заявником, а саме: «відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №5/2/73 від 20.12.2016 року дані паспорту покупця, яким набувається право власності та паспортні дані заявника відрізняються, що позбавляє можливості ідентифікувати заявника та особу, яка набула право власності», оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» не конкретизовано, які розбіжності та у яких саме документах крім договору №5/2/73 вони є (їх назва, серія та номер).

Окрім цього суд зазначає, що на квартиру №73, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Базарна, 5/3 накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10 травня 2016 року, що також є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

Також суд зазначає, що оскільки дії, що здійснювались по реєстрації обєкта нерухомості за адресою вул.Базарна, буд.5/3 кв.73 м.Одеса до моменту подання позивачем заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) не є предметом дослідження по даній справі, а тому посилання позивача та відповідачів на них та на їх результати суд до уваги не приймає.

Приписами ч.1 ст. 2 КАС України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняте у відповідності до приписів законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити згідно положень ч.1 ст.245 КАС України.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 від 28 грудня 2017 року № 39033137 «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень», зобовязання державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 відновити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень поданою ОСОБА_1 10.11.2017 року до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян», яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 25148848 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 КАС України. Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 КАС України з урахуванням положень п. 15-5 ч.1 розділу VII «Перехідних положень» цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (вул.К.Маркса, 57, м.Тирасполь, ОСОБА_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

Відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 (вул.Катерининська, буд.27/1, м.Одеса, 65045, ).

Відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 (вул.Катерининська, буд.27/1, м.Одеса, 65045, ).

Суддя Вовченко O.A.

.