Справа № 826/876/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2018 року № 826/876/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області,

Головного управління Національної поліції України в Київській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Головного управління Національної поліції України в Київській області в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо направлення подання до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 18.08.1997 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №591 о/с від 06.11.2015 був звільнений у запас Збройних сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) з календарною вислугою 18 років 2 місяці 17 днів та пільговою вислугою 25 років 2 місяці 1 день, у зв'язку з чим позивач має право на пенсію за вислугу років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №826/876/18 та запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначив, що відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2015 по 30.09.2016 і на день звільнення мають вислугу років 22 календарних років і шість місяців і більше, а оскільки позивач на день звільнення мав календарну вислугу 18 років 2 місяці 17 днів, то він не має право на відповідну пенсію.

Також представником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на виконання ухвали суду від 18.01.2018 про витребування доказів було надано копію послужного списку ОСОБА_1.

Представник Головного управління Національної поліції в Київській області також надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він не є правонаступником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України та оскільки позивач не проходив службу в Національній поліції, позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Київській області не підлягають задоволенню.

Позивач надав відповідь на відзив Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в якому зазначив, що на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ, вислуга років останнього складала 25 років 2 місяці і 1 день, що зазначено в наказі від 06.11.2015 №591о/с.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, наявності відзиву на позов та інформації щодо відповіді на відзив.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в період з 18.08.1997 по 06.11.2015 .

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 06.11.2015 № 591 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача було звільнено у запас Збройних сил на підставі пункту 64 «г» (у зв'язку із скороченням штатів) з вислугою років: календарна - 18 років 2 місяці 17 днів; пільгова 25 років 2 місяці 1 день.

З метою підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України відповідних документів для призначення пенсії за вислугу років 23.11.2017 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України в Київській області із відповідною заявою.

Листом від 22.12.2017 №К-1663 позивача було повідомлено про відмову в задоволенні його вимог з підстави відсутності у останнього календарної вислуги для призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені у статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема:

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, поставною Кабінету Міністрів України від 07.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Згідно з підпунктом «г» пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, до вислуги років для призначення пенсій вищевказаним особам, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1997 по 06.11.2015 і на день звільнення займав посаду заступника начальника Управління - начальника відділу попередження та викриття правопорушень на об'єктах легального обігу наркотичних засобів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із послужного списку, позивач з 18.01.1997 по 28.08.2001 проходив навчання в Одеському інституті внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України та отримав звання підполковник міліції, з 29.08.2001 по 25.09.2015 проходив службу в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці (Лінійному управлінні на Південно - Західній залізниці, Управлінні Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті) та Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, відповідач зазначає, що при призначенні пенсії за вислугою повинна враховуватися лише календарна вислуга без урахування вислуги в пільговому обчисленні. Тому, оскільки позивач на день звернення з заявою мав календарну вислугу меншу, ніж 22 роки, то він не має права на призначення такої пенсії у розумінні статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однак, із аналізу норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей вбачається, що приписи останніх не ставлять у залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. Крім того, нормами вказаних нормативно-правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватися до вислуги років для призначення особі відповідної пенсій, а впливають лише на розмір пенсії.

Як уже зазначалося, вислуга позивача в органах внутрішніх справ складає: в календарному обчисленні - 18 років 02 місяця 17 днів; у пільговому обчисленні - 25 років 02 місяці 01 день.

Отже, станом на дату звільнення зі служби загальна вислуга позивача становить 25 років 02 місяців 01 день, що є достатньою підставою для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У свою чергу, відповідач помилково вважає, що позивач на день звільнення не набув права на пенсію за вислугу років, посилаючись на положення статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не враховуючи при цьому норми статті 17-1 цього ж Закону, яка чітко вказує, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто дана норма є спеціальною по відношенню до статті 12 Закону, яка визначає загальні умови призначення пенсій за вислугу років.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи позивачу в направленні до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, дане рішення не може відповідати приписам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо направлення подання до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 72-77, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо направлення подання до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.