Справа № 425/380/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 425/380/18

Головуючий-суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2018 ВП № 55680592 в частині стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення виконавчого збору при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2018 ВП № 55680592.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.02.2018 позивачем отримана постанова про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2018 ВП № 55680592 з виконання виконавчого листа № 2-а/425/50/13, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області від 18.12.2017, якою зобовязано божника Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму з урахуванням фактично сплачених коштів з 14 листопада 2012 року по 05 червня 2013 року. Пунктом 3 зазначеної постанови, постановлено стягнути з боржника - Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн. З посиланням на норми пункту 1 частини пятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яку виключено на підставі Закону України від 27.03.2014 № 1166-VІІ, але яка існувала на час виникнення публічно-правового спору, позивач вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перерахунок і виплату, якої зобовязано позивача провести на користь ОСОБА_1, відноситься до періодичних платежів та у даному випадку виконавчий збір не стягується.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2018 року справу № 425/380/18 передано для розгляду до Луганського окружного адміністративного суду у порядку, визначеному статтею 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (арк. спр. 15-16).

До Луганського окружного адміністративного суду зазначена адміністративна справа надійшла 22.02.2018.

Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року дану адміністративну справу прийнято до провадження, позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 21-22).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі за цим адміністративним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України (арк. спр. 52-53).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (арк. спр. 64-65), в якому зазначено, що відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження, яка є предметом оскарження у справі, державним виконавцем прийнято із дотриманням вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження». З посиланням на статтю 27 цього Закону представник відповідача зазначає, що за примусове виконання рішень немайнового характеру з боржника юридичної особи стягується виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 3723,00 грн. Рішення суду, за виконанням якого звернувся стягувач, не відноситься до рішень про стягнення періодичних платежів, а є немайновим рішенням, за яким боржник зобовязаний вчинити певні дії.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 71-72).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 65).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копій судових рішень, наявних в матеріалах справи, слідує, що у травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції спірного періоду, далі - Закон № 2811-XII) у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та зобов'язати УПСЗН здійснити такий перерахунок.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2013 року у справі № 425/1638/13-а (2-а/425/50/13) у задоволенні позову відмовлено (арк. спр. 36).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано неправомірними дії та зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату спірної допомоги у розмірі прожиткового мінімуму з урахуванням виплачених коштів, починаючи з 14 листопада 2012 року (арк. спр. 41-44).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2015 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (арк. спр. 49-51).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2013 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області щодо призначення, нарахування і виплати ОСОБА_1 суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нижче прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років відповідно до Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму з урахуванням фактично сплачених коштів з 14 листопада 2012 року по 05 червня 2013 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 45-48).

Рубіжанським міським судом Луганської області 18 грудня 2017 року видано стягувачу виконавчий лист по справі № 425/1638/13-а про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму з урахуванням фактично сплачених коштів з 14 листопада 2012 року по 05 червня 2013 року (арк. спр. 68-69).

Зазначений виконавчий лист разом із заявою про примусове виконання судового рішення подано стягувачем до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (арк. спр. 66-67).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 31.01.2018 ВП № 55680592 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а/425/50/13, виданого 18 грудня 2017 року Рубіжанським міським судом Луганської області. У пункті 3 цієї постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 14892,00 грн (арк. спр. 70).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, частиною третьою статті 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця приватний виконавець.

Згідно з статтею 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 1 та 2 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5 затверджено: Типове положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі Типове положення про управління); Типове положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі Типове положення про відділ).

Згідно з пунктом 1 Типового положення про управління, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції). До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

З системного аналізу вищевикладеного судом встановлено, що позивачем правильно визначено відповідача по даній адміністративній справі - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина пята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина шоста).

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);

- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя);

- виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (пункт 1 частини пятої).

Законом України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» затверджено розмір мінімальної заробітної плати на 2018 рік, який становить 3723,00 грн.

З вищевикладеного слідує, що стягнення виконавчого збору у визначеному Законом № 1404-VIII розмірі за загальним правилом є обовязком державного виконавця, за виключенням законодавчо встановлених випадків, коли виконавчий збір не стягується.

Дослідженням постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року (арк. спр. 45-48) встановлено, що між ОСОБА_1 (стягувач) та Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (боржником) виник публічно-правовий спір щодо правильності визначення Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку ОСОБА_1 отримувала за Законом № 2811-XII.

Суд частково погодився з вимогами ОСОБА_1 та зобовязав Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму, з урахуванням фактично сплачених коштів з 14 листопада 2012 року по 05 червня 2013 року.

За приписами частини першої статті 14 Закону № 2811-XII допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

З вищевикладеного судом встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є періодичним платежем, виплата якого здійснювалась протягом певного періоду часу.

Разом з тим рішення суду, відповідно й виконавчий лист, носить зобовязальний характер до вчинення певних дій. Рішення суду передбачає одноразовий характер виконання шляхом здійснення перерахунку раніше виплаченої суми допомоги - складення відповідного розрахунку, виплати різниці між раніше виплаченою сумою допомоги та нарахованою до виплати - подання до органів Державного казначейства відповідних платіжних документів, а не стягнення з відповідача періодичних платежів.

Відповідно твердження позивача щодо наявності законодавчо визначеної заборони на стягнення державним виконавцем виконавчого збору є безпідставними та відхиляються судом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі всього вищевикладеного суд дійшов висновку, що дії державного виконавця по стягненню з боржника виконавчого збору є правомірними, а оскаржувана в частині стягнення виконавчого збору постанова, скасуванню не підлягає.

Таким чином позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Що розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Ухвалою суду від 15 березня 2018 року про відкриття провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у даній справі.

Позивачем 19 березня 2018 року до матеріалів справи подано платіжне доручення від 13 березня 2018 року № 565, яким підтверджено сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн (арк. спр. 61).

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (місцезнаходження: 93010, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Руденка, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 03196860) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, ідентифікаційний код юридичної особи 34941884) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2018 ВП № 55680592 в частині стягнення виконавчого збору відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2