Справа № 808/298/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 березня 2018 року о 14 год. 15 хв.

Справа № 808/298/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» до Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, Офіс великих платників податків ДФС, про зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» (далі – позивач, ПрАТ «ЗАЗ») до Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі – відповідач, Чорноморська ОДПІ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, Офіс великих платників податків ДФС, в якому позивач просить суд зобов’язати відповідача вчинити дії по закриттю інтегрованої картки платника податку на прибуток – ВГРП “ЧЗАА” (код ЄДРПОУ ВП 22489645) з перенесенням суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн. на інтегровану картку платника податку ПрАТ “ЗАЗ” () з податку на прибуток.

Ухвалою суду від 31.01.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2018.

Ухвалою суду від 13.02.2018 судом вжито заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Чорноморській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул.Шевченка, 3, ) вчиняти дії по списанню суми переплати з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн., яка обліковується в інтегрованій картці платника податку Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Чорноморський завод автомобільних агрегатів» Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод», до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №808/298/18.

Ухвалою суду від 14.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на обліку в Чорноморській ОДПІ перебуває Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Чорноморський завод автомобільних агрегатів», який є філією ПрАТ «ЗАЗ». Вказує, що під час здійснення господарської діяльності за Відокремленим госпрозрахунковим підрозділом «Чорноморський завод автомобільних агрегатів» утворилась переплата на загальну суму 18 989 525 грн. Зазначає, що зазначені кошти спрямовувались для погашення грошових зобов’язань ВГРП «ЧЗАА» з податку на прибуток, проте, з набранням чинності Законом України від 28.12.2014 №71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» обов’язок консолідованої сплати податку на прибуток у відокремленого підрозділу ВГРП «ЧЗАА» відпали. Позивач вказує, що він неодноразово звертався до органів ДФС Одеської та Запорізької областей з заявами про перенесення суми переплати з податку на прибуток, яка обліковується в інтегрованій картці платника ВГРП «ЧЗАА», на рахунок ПрАТ «ЗАЗ». Проте, контролюючими органами було відмовлено у задоволенні заяв позивача, а сума переплати з податку на прибуток продовжує обліковуватись в ІКП ВГРП «ЧЗАА» та не може використовуватись позивачем для розрахунків за власними грошовими зобов’язаннями.

14 березня 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд адміністративної справи за правилами письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги.

27 лютого 2018 року до суду від Чорноморської ОДПІ надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач посилається на те, що порядок повернення надміру сплачених грошових коштів врегульовано статтею 43 Податкового кодексу України. При цьому, ПК України не передбачає перенесення надміру сплачених грошових зобов’язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників податку на прибуток, до карток головних підприємств, на які згідно з чинним законодавством до 01.01.2015 було покладено відповідальність за повноту нарахування та сплати податку на прибуток таких філій. Крім того, відповідач посилається на те, що позивач мав право розпоряджатися грошовими коштами протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Вказує, що переплата позивача з податку на прибуток виникла під час сплати зобов’язань в 2008 році, у зв’язку з чим, на момент подачі позивачем заяви про зарахування коштів, строк у 1095 днів сплив. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, 23 лютого 2018 року від представника третьої особи – Запорізької ОДПІ до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник третьої особи вказував на те, що чинним податковим законодавством України не передбачено перенесення надміру сплачених грошових зобов’язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників вказаного податку, до карток головного підприємства.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПрАТ «ЗАЗ» має у своєму складі Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Чорноморський завод автомобільних агрегатів» (до перейменування «Іллічівський завод автомобільних агрегатів», далі – ВГРП «ЧЗАА»), який перебуває на податковому обліку в Чорноморській ОДПІ.

Відповідно до Акту №1220-20 від 25.12.2015 встановлено, що станом на 01.01.2015 позитивне сальдо розрахунків ВГРП «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «ЗАЗ» становило 18 988 139,00 грн.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ПАТ «ЗАЗ» неодноразово зверталося до відповідача з заявами про зарахування переплати в сумі 18 989 525 грн. з особового рахунку по податку на прибуток приватних підприємств ВГРП «ЧЗАА» на особовий рахунок ПАТ «ЗАЗ» з податку на прибуток підприємств.

Разом з тим, позивачу було відмовлено з посиланням на пункт 43.3 ПК України та зазначено, що оскільки переплата з податку на прибуток виникла під час сплати зобов’язань в 2008 році, перерахування переплати неможливо, так як минув строк позовної давності.

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні переплати в сумі 18 989 525 грн. з особового рахунку по податку на прибуток приватних підприємств ВГРП «ЧЗАА» на особовий рахунок ПАТ «ЗАЗ» протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що ВГРП «ІЗАА» у 2008 році було сплачено 69756,9 тис.грн. податку на прибуток під поточні нарахування. Також, у 2008 році було надано розрахунок консолідованого податку на прибуток «до зменшення» на суму 45,4 млн.грн., в результаті чого виникла переплата. У 2009 році по ВГП «ІЗАА» було надано розрахунок консолідового податку на прибуток за 2008 рік «до зменшення» на суму 7,7 млн.грн., що збільшило суму переплати. Протягом 2009-2014 років сума переплати поступово зменшувалась поточними нарахуваннями і станом на 01.11.2016 складає 19989,5 грн.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За приписами статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133 ПК України (в редакції до 01.01.2015) платниками податку з числа резидентів є:

133.1.1. суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами;

133.1.2. управління залізниці, яке отримує прибуток від основної діяльності залізничного транспорту. Перелік робіт та послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту, визначається Кабінетом Міністрів України. Доходи залізниць, отримані від основної діяльності залізничного транспорту, визначаються в межах надходжень доходу, перерозподіленого між залізницями в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України;

133.1.3. підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи, які отримують прибуток від неосновної діяльності залізничного транспорту;

133.1.4. неприбуткові установи та організації у разі отримання прибутку від неосновної діяльності та/або доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього розділу;

133.1.5. відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким серед іншого статтю 133 ПК України викладено в новій редакції, а саме визначено, що платниками податку є:

п.133.1.1 суб’єкти господарювання – юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім: 1) бюджетних установ; 2) громадських об’єднань, політичних партій, релігійних, благодійних організацій, пенсійних фондів, метою яких не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов’язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій; 3) суб’єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, визначені главою 1 розділу XIV цього Кодексу;

п.133.1.2 Національний банк України здійснює розрахунки з Державним бюджетом України відповідно до Закону України "Про Національний банк України";

п.133.1.3 Управитель фонду операцій з нерухомістю, який здійснює діяльність відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" щодо операцій і результатів діяльності із довірчого управління, що здійснюється таким управителем через фонд.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 у позивача відпав обов’язок подавати Розрахунок податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та сплачувати податок на прибуток до податкового органу за місцем знаходженням відокремленого підрозділу – ВГРП «ЧЗАА».

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що станом на 01.12.2015 позитивне сальдо розрахунків ВГРП «ЧЗАА» ПАТ «ЗАЗ» з податку на прибуток становило 18 989 525,00 грн.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право: на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.43.1 ст.43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно п.43.4 ст.43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

В свою чергу, пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Тобто, пунктом 87.1 статті 87 ПК України прямо передбачена можливість погашення грошових зобов’язань платника податку за рахунок надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Згідно пп.3 п.1 розділу ІІ Порядку №422 ІКП закриваються структурним підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників в органах ДФС у зв’язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об’єктів оподаткування або об’єктів, пов’язаних з оподаткуванням.

При цьому в інформаційній системі органів ДФС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

погашення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань та/або списання до бюджету за заявою платника;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів соціального страхування за заявою платника;

відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов’язань або податкового боргу, не погашених на дату закриття ІКП.

Тобто, враховуючи те, що ВГРП «ЧЗАА» втратило статус платника податку на прибуток, у зв’язку із змінами у податковому законодавстві України, ІКП платника податку - ВГРП «ЧЗАА» підлягає закриттю за умови, серед іншого, повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань та/або списання до бюджету за заявою платника.

Суд також зазначає, що роз’яснення з вищезгаданого питання було надано ДФС України у листі від 22.12.2016 №40682/7/99-99-12-03-06-17, а саме ДФС України було вказано на те, що фактичним власником всіх активів філій, зокрема надміру сплачених коштів з податку на прибуток філій, які сплачували податок до 01.01.2015 як окремі платники, згідно цивільного законодавства є головне підприємство (юридична особа). Головні підприємства, можуть подати заяви щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом по податку на прибуток філій та подати копії документів, що підтверджують достовірність обліку переплат. Такі заяви подаються до контролюючих органів за місцем реєстрації головного підприємства та філій.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що юридична особа - ПрАТ «ЗАЗ», які належить філія ВГРП «ЧЗАА», неодноразово зверталась до органів ДФС Одеської області та Запорізької області, проте, позивачу було відмовлено у перенесенні позитивного сальдо розрахунків філії – ВГРП «ЧЗАА» з бюджетом по податку на прибуток.

При цьому, суд не приймає посилання представника відповідача на те, що переплата не може бути повернута, оскільки виникла у 2008 році, а звернувся позивач за поверненням відповідних коштів після спливу 1095 днів, оскільки в даному випадку позивач фактично просив відповідача провести залік зобов’язань та відобразити суми переплати на інтергованій картці головного підприємства, а тому строк у 1095 днів до спірних правовідносин не застосовується.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу і на ту обставину, що правова підстава для закриття ІКП філії ВГРП «ЧЗАА» та перенесення сальдо розрахунків з бюджетом виникла лише 01.01.2015 із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а тому строки на проведення відповідних коригувань повинні відраховуватись саме починаючи з 01.01.2015.

Відповідно до приписів статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд зазначає, що кошти, які позивач просить повернути, фактично є власністю позивача, а не коштами, які позивач повинен отримати від держави в якості дотації, допомоги чи іншої виплати, та лише у зв’язку з відсутністю відповідного механізму у законодавстві, позивач не може реалізувати своє право на повернення цих коштів. Розмір позитивного сальдо розрахунків філії ВГРП «ЧЗАА», зазначений позивачем у позові, відповідачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб’єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності вчинених дій щодо відмови у перенесені суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн. на інтегровану картку платника податку ПрАТ «ЗАЗ» з податку на прибуток.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «ЗАЗ».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю, суд вважає, що до набрання законної сили рішенням у даній справі вимога про встановлення судового контролю є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» (69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 8, ) до Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, 3, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ), Офіс великих платників податків ДФС (04119, Київська область, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ), про зобов’язання вчинити певні дії – задовольнити частково.

Зобов’язати Чорноморську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області вчинити дії по закриттю інтегрованої картки платника податку на прибуток – Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Чорноморський завод автомобільних агрегатів» (код ЄДРПОУ ВП 22489645) з перенесенням суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн. (вісімнадцять мільйонів дев’ятсот вісімдесят дев’ять тисяч п’ятсот двадцять п’ять гривень 00 копійок) на інтегровану картку платника податку Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» () з податку на прибуток.

В задоволенні позовних вимог про зобов’язання Чорноморську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області протягом місяця з моменту набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 19.03.2018.

Суддя М.С. Лазаренко