Справа № 826/4924/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 березня 2018 року № 826/4924/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»
третя особа:Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним не включення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку фізичної особи № 27904980/11/Т від 15.09.2015, поточний рахунок № НОМЕР_2;

- скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2015 № 56/1-ОС в частині визнання нікчемним правочину від 17.09.2015 щодо перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 в сумі 205 000 грн. та в частині визнання договору банківського рахунку фізичної особи ОСОБА_1 № 27904980/11/Т від 15.09.2015 нікчемним;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні інвестиції» (код ЄДР 20017340) включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку фізичної особи № 27904980/11/Т від 15.09.2015, поточний рахунок № НОМЕР_2 та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1, якій необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за договором банківського рахунку № 27904980/11/Т від 15.09.2015, поточний рахунок № НОМЕР_2, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми вкладу 200 000 грн.

Позивач зазначає, що 15.09.2015 між банком та позивачем укладено вищезгаданий договір банківського рахунку.

17.09.2015 здійснено зарахування на рахунок позивача 205 000 грн. Поповнення рахунку відбулось шляхом переказу коштів з рахунку ОСОБА_3, призначення платежу «Переказ коштів зг. договору безвідсоткової позики № 2 від 05.09.2015. Без ПДВ. Не за ЦП. Не пов'язано з підприємницькою діяльністю».

В контексті наведеного позивач залучив до позову копію договору № 2 від 05.09.2015 безвідсоткової позики, підписаного з ОСОБА_3

Згодом позивачу стало відомо, що відповідно до постанови НБУ від 17.09.2015 № 613 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 172 від про запровадження з 18.09.2015 до 17.12.2015 тимчасової адміністрації. Позивач зазначає, що вказана постанов НБУ була опублікована 17.09.2015 після закінчення операційного банківського дня, а відтак не може застосовуватись до подій, що мали місце до закінчення операційного дня.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 01.12.2015 № 853 відкликано банківську ліцензію та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення 02.12.2015 про початок процедури ліквідації банку.

На сайті Фонду 04.12.2015 було оприлюднено оголошення про початок виплат коштів вкладникам. Для отримання вкладу, як зазначається у позові, позивач звернувся до банку-агента, однак виплати не проведені у зв'язку з відсутністю позивача у реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Повідомленням № 4815/03 від 02.12.2015 позивача проінформовано, що кошти виплачуватись не будуть, оскільки операції з перерахування коштів на рахунок позивача ОСОБА_3 є нікчемним відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Договір банківського рахунку є нікчемним через здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, що призвело до збільшення витрат Фонду, зокрема зазначено, що постановою правління НБУ від 15.09.2015 банк віднесено до категорії проблемних, в період дії якої проведено заборонену операцію.

Позивач зазначає, що договір банківського рахунку та операція з переказу позивачу коштів визнані нікчемними відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2015 № 56/1-ОС «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)», який позивач вважає таким, що не відповідає вимогам профільного Закону.

Позивач не погоджується з висновками Уповноваженої особи Фонду, викладеними у повідомленні. Посилаюсь на положення зазначеного Закону, позивач по суті зазначає, що має статус вкладника, а кошти на рахунку - статус вкладу, а відтак вважає відмову у виплаті гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду - неправомірною та, відповідно, просить задовольнити позов.

Уповноважена особа Фонду проти задоволення позову заперечила та, зокрема, у повідомленнях від 02.12.2015 № 4932/03 (про нікчемність договору банківського рахунку № НОМЕР_2 від 15.09.2015), від 02.12.2015 № 4815/03 (про нікчемність правочину від 17.09.2015 щодо перерахування коштів позивачу з рахунку ОСОБА_3.) та у запереченнях на позов, які надіслані позивачу та третій особі, вказує, що на підставі постанови Правління НБУ від 15.09.2015 № 607/БТ Банк було віднесено до категорії проблемних. З дня прийняття цієї постанови установлено обмеження в діяльності Банку, зокрема і заборонено проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Всупереч зазначеної постанови, 17.09.2015 на поточний рахунок позивача було перераховано кошти в сумі 205 000 грн. з іншого поточного рахунку, відкритого у банку на ім'я ОСОБА_3 Зазначається, що відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2015 № 56/1-ОС «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» вищезазначений правочин визнано нікчемним, оскільки наведені операції відбувались з метою отримання коштів не від банку, не за рахунок Банку, а від Фонду і за рахунок Фонду. За висновком відповідача, ініціатором платежу було здійснено штучне розподілення коштів, які знаходились на його рахунку, шляхом перерахування іншим особам, за результатами чого збільшилась сума відшкодування за рахунок Фонду, що є прямою ознакою нікчемності і не потребує доказуванню.

З повідомлень вбачається, що нікчемність правочину (операції з перерахування коштів) констатована з посиланням на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 26, 29).

Відтак, Уповноважена особа Фонду вважає свої рішення та дії законним та обґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що Фонд формує Загальний реєстр для виплат вкладникам на підставі переліку вкладників, який надається Фонду Уповноваженою особою Фонду. Оскільки у Фонду відсутні відповідні документи, Фонд не має підстав для проведення виплат. Третя особа вважає позов безпідставним та просить у його задоволенні відмовити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Літвінової А.В. від 29.03.2016 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 №5857 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою від 01.11.2017 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено до розгляду по суті на 18.01.2018.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи також неявку представників відповідача та третьої особи, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Так, у даному випадку сторонами не заперечуються та визнаються обставини укладання позивачем договору банківського рахунку, надходження коштів за договором позики, прийняття регулятором та Виконавчою дирекцією Фонду актів відносно Банку, направлення та отримання позивачем вищезгаданих повідомлень про нікчемність правочину, та є встановленими.

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом (ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що за загальним правилом вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн., за винятком переліку підстав, передбачених ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В силу вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку рахунків вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3, 4 р.3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Таким чином, протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Уповноважена особа Фонду формує та подає до Фонду, зокрема, повний перелік рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п.4-11 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яке встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України (п.1.1 Положення).

Відповідно до п. 1.18 р. ІІІ наведеного положення Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Частинами 2, 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч. 3 ст. 38 вказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

В силу вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Судом встановлено, що підставою для визнання нікчемним правочину, укладеного з позивачем стало те, що на рахунок позивача, відкритий на ім`я позивача у ПАТ «Банк «Національні інвестиції» 17 вересня 2015 року надійшли грошові кошти у розмірі 205 000,00 грн. з призначенням платежу - зарахування за договором позики, - відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

В обґрунтування наявності підстав для застосування до вчиненого правочину п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою зазначено постанову Національного банку України від 15 вересня 2015 року № 607/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Національні Інвестиції» до категорії проблемних», якою було прийнято рішення про віднесення ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» до категорії проблемних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа зазначає, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок штучного розподілення коштів, які знаходились на поточному рахунку іншої особи.

Судом встановлено, що позивач не заперечував надходження коштів на його рахунок від іншої особи та на підтвердження наявності законних підстав для такої операції додано до матеріалів справи копію договору безвідсоткової позики, за умовами якого позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає позичальнику безвідсоткову позику у сумі 205000,00 грн., а останній зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Випискою по особовим рахункам підтверджено, що на рахунок позивача у ПАТ «Банк «Національні інвестиції» 17 вересня 2015 року надійшли грошові кошти у розмірі 198500,00 грн. з призначенням платежу - за договором позики.

В той же час, згідно умов договору банківського рахунку, укладеного позивачем з ПАТ «Банк «Національні інвестиції», позивач взяв на себе зобов'язання належним чином виконувати умови цього договору, інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів НБУ з питань здійснення розрахункових, касових та інших передбачених чинним законодавством операцій та надання звітності.

Однак, суд вважає, що надходження коштів на рахунок позивача, відбулось всупереч постанові Правління НБУ від 15.09.2015 № 607/БТ, якою віднесено ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» до категорії проблемних та встановлено обмеження в діяльності банку, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості спірного наказу Уповноваженої особи та наявності передбачених п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, оскільки АТ «Банк «Національні інвестиції», який постановою Національного банку України від 15.09.2015 № 607/БТ віднесений до категорії проблемних, здійснив операцію щодо перерахування грошових коштів, що призводило до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства та вищезазначеної постанови правління НБУ від 15.09.2015 № 607/БТ.

Виходячи з положень зазначеного Закону, його сутності та призначення, слід дійти висновку, що застосування п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є імперативним та незалежним від обізнаності клієнта відносно введення особливих умов у діяльності банку.

В контексті наведеного слід додати, що пунктом 2 наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Національні інвестиції» від 13.11.2015 № 56/1-ос доручено керівникам відповідних підрозділів, до функцій яких відноситься обслуговування клієнтів, здійснити відповідні бухгалтерські проводки за рахунками, перелік яких визначений у додатку 1 до цього наказу та операції по яким проводились в період дії постанови Національного банку України № 607/БТ від 15.09.2015.

Таким чином, з огляду на встановлену судом правомірність дій Уповноваженої особи Фонду стосовно призначення перевірки укладеного позивачем правочину та наявність передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину щодо перерахування коштів на поточний рахунок позивача, сторнування спірної проводки/операції, що зумовило відсутність коштів на рахунку позивача внаслідок повернення коштів ініціатору платежу, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача.

Наведений висновок відповідає також правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 14 червня 2017 року по справі № 826/1839/16 (К/800/19233/17; номер рішення в ЄДРСР 67402666)

Доводи позивача (його представника), викладені у матеріалах справи, не спростовуються висновків суду та не доводять зворотного.

Отже, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не має та, відповідно, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін