Справа № 700/512/17
Суддя: Яценко Г. М.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/512/17
Номер провадження 2-а/700/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року смт. Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сіденко Н.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лященко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка у залі суду адміністративну справу № 700/512/17, провадження №2-а/700/6/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лисянської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лисянської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Свої вимоги мотивує тим, що Лисянська селищна рада прийняла рішення № 8-3/VII від 02.06.2016 року про надання дозволів на розробку землевпорядних документацій, затвердження землевпорядних документацій та вилучення земельних ділянок. Пунктом 13 даного рішення надано дозвіл територіальній громаді смт. Лисянка, в особі Лисянської селищної ради, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,07 га громадської забудови за адресою: АДРЕСА_1 постійне користування для будівництва та обслуговування будівель, закладів комунального обслуговування із земель комунальної власності Лисянської селищної ради, що порушує його право на користування частиною земельної ділянки по АДРЕСА_2 і порушує його право на отримання даної земельної ділянки.

Вважає рішення Лисянської селищної ради не чинним, оскільки воно не було опубліковане в друкованому засобі масової інформації. Крім того, в рішенні було допущено помилку в зазначенні адреси земельної ділянки, яку виправлено лише 14.07.2016 року, і тільки після 14.07.2016 року за умови офіційного оприлюднення рішення, Лисянська селищна рада мала б право на дії, які вона проводила червні місяці по відношенню до нього. Лисянська селищна рада порушила його право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Приймаючи незаконний п.13 рішення № 8-3/VII від 02.06.2016 року було порушено ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, зокрема, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні проводиться після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, Лисянська селищна рада не вилучала земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснила, що, відповідно до п.13 рішення Лисянської селищної ради від 02.06.2016 р. №8-3/VII «Про надання дозволів на розробку землевпорядних документацій, затвердження землевпорядних документацій, та вилучення надання земельних ділянок», територіальній громаді смт. Лисянка в особі Лисянської селищної ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га громадської забудови за адресою: вул. Поштова в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування із земель комунальної власності Лисянської селищної ради (копія додається).

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 80 ЗК України, суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право через органи місцевого самоврядування.

В ст.123 ЗК України чітко встановлено, що надання у користування земельних ділянок комунальної власності здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості). Розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу виданого органом місцевого самоврядування.

Згідно ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти селищної ради, прийняті в межах повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У 4 абзаці адміністративного позову позивач вказує на те, що п.13 оскаржуваного рішення прийнятий з порушенням принципу правової визначеності. Такий висновок зробив Катеринопільський районний суд Черкаської області розглянувши справу №700/670/16 -ц, яке набрало законної сили 12.06.2017 року.

Проте, позивач залишає поза увагою ту обставину, що рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області у справі №700/670/16-ц було скасовано та зобов'язано ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Посилання позивача на те, що рішення органів місцевого самоврядування не оприлюднені, відповідно не набрали законної сили є помилковим і необгрунтованим, оскільки оскаржуване рішення Лисянської селищної ради було опубліковане на офіційному сайті Лисянської селищної ради та дошці оголошень у адміністративному приміщенні Лисянської селищної ради.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.06.2016 року у справі №820/3507/15, а також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.05.2017 року у справі №631/1877/14-а).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 124 Земельного кодексу України передачено в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 Земельного кодексу України).

За правилами частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 зазначеного Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (чатина шоста статті 123 Земельного кодексу України).

Позивач у позовній заяві зазначив що відповідно до заяви від 28 січня 2014 року, просив виділити земельну ділянку по вул.Поштова, смт. Лисянка для обслуговування будинку і громадських будівель.

Стосовно даної заяви на сесії Лисянської селищної ради було прийнято рішення від 06.03.2014 р №41-3/VІ, доручити виконавчому комітету Лисянської селищної ради вивчити питання щодо правил забудови земельної ділянки.

Рішення про надання земельної ділянки по вул. Поштова ОСОБА_3 сесією Лисянською селищною радою не приймалося, дозвіл не надавався.

Згідно до ст.116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Посилання позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул. Поштова, смт. Лисянка на підставі мовчазної згоди не відповідає дійсності виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України чітко зазначено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_3 не використав право мовчазної згоди, оскільки не замовив розроблення проекту землеустрою протягом місячного строку після закінчення строку відведеного на розгляд клопотання, про що повинен був повідомити Лисянську селищну раду із наданням договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 10 Закону України «Про інформацію», передбачено, що право на інформацію забезпечується не тільки обов'язком органів місцевого самоврядування інформувати про свою діяльність та прийняті рішення, але і створенням у державних органах спеціальних інформаційних служб або систем, що забезпечували б у встановленому порядку доступ до інформації.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про інформацію» інформація органів місцевого самоврядування - це офіційна документована інформація, яка створюється в процесі поточної діяльності органів місцевого самоврядування. Основними джерелами цієї інформації є: акти органів місцевого самоврядування, а також документи, підготовлені у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Інформація органів місцевого самоврядування доводиться до відома заінтересованих осіб шляхом: опублікування її в офіційних друкованих виданнях, розміщення на офіційних сторінках відповідних органі) влади у мережі Інтернет або поширення інформаційними службами відповідних державних органів і організацій; опублікування її в друкованих засобах масової інформації або публічного оголошення через аудіо- та аудіовізуальні засоби масової інформації; безпосереднього доведення її до заінтересованих осіб (усно, письмово чи іншими способами); надання можливості ознайомлення з архівними матеріалами оголошення її під час публічних виступів посадових осіб.

Інформування про свою діяльність та прийняті рішення відбувається через засоби масової інформації, в тому числі через громадсько-політичну газету «Понад. Тікичем», шляхом функціонування офіційного сайту Лисянської селищної ради (http://lysyankaselrada.info), стенду в адміністративному приміщенні селищної ради, доведення інформації громадянам депутатами селищної ради.

Відповідно до ст. 242 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 241-246 КАС України (редакції від 03.10.2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Лисянської селищної ради Черкаської області (місцезнаходження: 19301, смт.Лисянка, пл.Миру, 30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26424996) про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко