Справа № 804/4695/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2018 рокусправа № 804/4695/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевської Н.А.

судді: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 (суддя Ільков Василь Васильович)

у справі № 804/4695/17

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробнича група "Альбатрос"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2017 року №

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробнича група "Альбатрос" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2017 №000417140 про застосування штрафних санкцій у сумі 450660 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нарахування штрафних санкцій відповідачем у даному випадку є цілком безпідставним, оскільки, по-перше, за відповідне порушення позивачем вже сплачені штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 17.06.2016 № , а по-друге, до 01 січня 2017 р. Податковим кодексом України не встановлені строки, в які платник податків повинен подати звіт про контрольовані операції після застосування штрафних санкцій, та не встановлена відповідальність за таке порушення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2017 р. у справі № 804/4695/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що при проведенні документальної перевірки контролюючим органом виявлено факт неподання Товариством звіту про контрольовані операції, що стало підставою для винесення податного повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій. Нараховану суму штрафу позивачем сплачено в повному обсягу у визначений законом строк; звіт подано до податкового органу. За результатами перевірки контролюючим органом виявлено неподання звіту за 2015 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку внаслідок чого прийнято рішення про нарахування штрафних санкцій. На підставі дослідження встановлених по справі обставин суд дійшов висновку, що на момент виникнення правопорушення щодо неподання звітності за період 2015 р. та сплати штрафних санкцій за це правопорушення 23.06.2016 не було передбачено штрафної санкції за неподання звітності після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу. Таким чином, застосування норм законодавства, чинних з 01.01.2017 до правовідносин, які виникли в 2015 р., є неприпустимим.

Постанову суду мотивовано встановленням факту протиправності винесеного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду, ГУ ДФС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2017 р. у справі № 804/4695/17, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Скаржник наполягає на законності застосування до Товариства штрафних санкцій, оскільки Законом України від 21.12.2016 № 1797-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення Інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до п.120.3 ст.120 ПК України, якими встановлено відповідальність за неподання платником податків звіту про контрольовані операції після спливу граничного строку сплати фінансових санкцій (штрафів), при цьому пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу визначено, що штрафні (фінансові) санкції за наслідками перевірок застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій, а тому при встановленні контролюючим органом фактів неподання платником звіту про контрольовані операції, у т. ч. за 2013-2015 звітні роки, та застосування до 01.01.2017 штрафу (штрафів) згідно із п.120.3 ст.120 ПК України, контролюючим органом, починаючи з 01.01.2017 мають застосовуватись штрафні санкції, передбачені абз.7 п.120.3 ст.120 ПК України.

ТОВ «ТВГ «Альбатрос» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зауважуючи, що з 01.01.2017 встановлюється абсолютно нове правило поведінки, на дату неподання платником податку звіту про контрольовані операції після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбачених п.120.3 ст.120 ПК України взагалі не існувало такого складу правопорушення, а тому, враховуючи приписи ч.2 ст.58 Конституції України, закон не має зворотної сили.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін, що у відповідності до ст.311 КАС України надає можливість суду здійснити розгляд справи в письмовому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовується сторонами у справі, ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТВГ "Альбатрос" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.04.2014 по 31.03.2016, за результатами якої складено акт від 14.06.2016 № 284/04-36-14-02/39190355 (а. с.15).

У вказаному акті перевірки від 14.06.2016 зафіксовано порушення ТОВ "ТВГ "Альбатрос" п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, яке полягає у тому, що Товариством не подано звіт про контрольовані операції до 1 травня 2016 року, що, в свою чергу, слугувало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 17.06.2016 № на суму грошового зобов'язання (штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 365400 грн.

Вищевказане, податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 № позивачем не було оскаржене.

Відповідно до платіжного доручення від 23.06.2016 № 4907 ТОВ "ТВГ "Альбатрос" сплатило суму штрафних санкцій у вказаній сумі 365400 грн. (а. с.20).

13.04.2017 Товариством подано Звіт про контрольовані операції за 2015 рік до ДПІ у Чечелівському (Красногвардійському) районі м.Дніпра (а. с.21-27).

Разом з тим, 15.03.2017 ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТВГ "Альбатрос" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік після застосування штрафних санкцій, за результатами якої складено акт № 2271/04-36-14-05/39190355 від 15.03.2017 (а. с.11-16).

У даному акті від 15.03.2017 ГУ ДФС у Дніпропетровській області зафіксовано ТОВ "ТВГ "Альбатрос" Товариством порушення п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, яке полягає у тому, що Товариством не подано звіт про контрольовані операції до 1 травня 2016 р. та після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу.

10.04.2017 на підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до Товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 450660 грн. відповідно до п.120.3 с.120 ПК України (а. с.9).

ТОВ «ТВГ «Альбатрос», вважаючи незаконним зазначене податкове повідомлення-рішення, звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ ДФС у Дніпропетровській області не підлягає задоволенню з таких підстав:

Як вбачається з вищенаведених обставин справи та доводів сторін, спірним питанням є наявність/відсутність у фіскального органу законних підстав для застосування до Товариства передбачених п.120.3 ст.120 ПК України (в редакції на момент проведення перевірки у березні 2017 року) штрафних санкцій за несвоєчасне подання звіту після про контрольовані операції за 2015 рік, яке мало місце після граничного строку подання такого звіту, встановленого п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, та після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, встановленого п.57.3 ст.57 ПК України.

Пункт 39.4 ст.39 ПК України визначає порядок складення та подання звіту про контрольовані операції та документації з трансфертного ціноутворення для податкового контролю.

Так, відповідно до п.п.39.4.1 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції на 01.05.2016 - дату неподачі Товариством звіту про контрольовані операції за 2015 рік) для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

У п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції на 01.05.2016 - дату неподачі Товариством звіту про контрольовані операції за 2015 рік) встановлено, що платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У відповідності до п.120.3 ст.120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин щодо порушення Товариством строку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік пункт 120.3 статті 120 ПК України передбачав відповідальність у вигляді штрафу за три види порушень, пов'язаних із недотриманням платниками податків вимог Податкового кодексу України в частині здійснення контролю за трансфертним ціноутворенням (контрольованими операціями), а саме:

- за неподання (несвоєчасне подання) звіту про контрольовані операції;

- за недекларування контрольованих операцій у поданому звіті про контрольовані операції;

- за неподання документації, визначеної п.п.39.4.6 п.39.4 ст.39 цього Кодексу.

Згідно з абз.1 п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Наведені норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що платник податків мав обов'язок подавати щорічний звіт про контрольовані операції у строк до 1 травня року, а у разі неподання такого звіту у зазначений строк мав сплатити застосовані фіскальним органом штрафні санкції протягом у строк 10 календарних днів, які настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що Податковий кодекс України, не звільняючи платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції після сплати зазначених штрафних санкцій, не встановлював строк такої подачі.

Як свідчать вищенаведені обставин справи, за неподачу у строк до 01.03.2016 звіту про контрольовані операції за 2015 рік позивачем 23.06.2016 сплачено відповідний штраф у межах десятиденного строку (встановленого п.57.3 ст.57 ПК України), тобто Товариство понесло відповідальність за неподачу звіту відповідно до норм Податкового кодексу України у редакції, що діяла на момент виявлення такого порушення фіскальним органом (у червні 2016 р.).

З 01.01.2017 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII, яким були внесені певні зміни до Податкового кодексу України.

Так, зокрема абз.1 п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції з 01.01.2017) платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пункт 120.3 статті 120 (в редакції з 01.01.2017) визначає, що за неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

1 відсотка суми контрольованих операцій, не задекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі не задекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, -

тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Таким чином, з 01.01.2017 у Податковому кодексу України з'явилась норма - абз.6, 7 п.120.3 ст.120, - яка встановлює відповідальність платника податків у вигляді штрафу за неподання звіту про контрольовані операції після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу.

Тобто, зазначений вид відповідальності, як і склад порушення, з'явився у Податковому кодексі України лише з 01.01.2017, проте був відсутній на момент застосування до позивача штрафних санкцій за неподачу відповідного звіту у червні 2016 р., що не спростовуються відповідачем.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В свою чергу у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.99 № 1/99 зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, враховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01.01.2017 у п.120.3 ст.120 ПК України встановлюється нове правило поведінки платника податків, якого на момент порушення Товариством строку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік та сплату за це штрафних санкцій у червні 2016 року не існувало, як не існувало і відповідальності за порушення цього правила, колегія суддів дійшла висновку про правомірність позиції суду першої інстанції щодо відсутності законних підстав для застосування до позивача штрафних санкції на підставі абз.6, 7 п.120.3 ст.120 ПК України (у редакції з 01.01.2017).

При цьому доводи скаржника про те, що при встановленні фактів неподання платником звіту про контрольовані операції, у т. ч. за 2013-2015 звітні роки, та застосування до 01.01.2017 штрафу згідно з п.120.3 ст.120 ПК України, фіскальний орган починаючи з 01.01.2017 має застосовувати штрафні санкції, передбачені абз.7 п.120.3 ст.120 ПК України, суперечать принципу «дії закону у часі», закріпленого у статті 58 Конституції України.

Таким чином, колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню прийняте спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2017 № 000417140 про застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій у сумі 450 660 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Товариства, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 р. у справі № 804/4695/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 р. у справі № 804/4695/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко