Справа № 820/2254/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2018 року

Київ

справа №820/2254/16

касаційне провадження №К/9901/34305/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі №820/2254/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 09.11.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнив.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 13.06.2017 (повний текст 16.06.2017) скасував постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідачів відновити показники в електронній базі даних та ухвалив в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася 28.02.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017. У касаційній скарзі також порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження.

При вирішенні питання щодо поважності наведених скаржником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з такого.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до пункту 14 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Враховуючи викладене, Кодекс адміністративного судочинства України (редакція від 03.10.2017) зобов'язує суд обчислювати перебіг строку касаційного оскарження за правилами процесуального закону, що діяли на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Як вбачається з оскарженої постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017, вказане судове рішення набрало законної сили з дня проголошення, повний текст складено 16.06.2017.

Згідно з частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент ухвалення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строку був день із датою 06.07.2017.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги відповідач вказує на те, вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2017 Ковельській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області повернуто касаційну скаргу, у зв'язку з невиконанням у повному обсязі вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2018 (К/9901/4547/17) Ковельській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області відмовлено у відкритті касаційного провадження, у зв'язку з визнанням неповажними наведених підстав пропуску строку касаційного оскарження.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, яка є чинною на дату розгляду судом клопотання про поновлення строку касаційного оскарження) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У підтвердження неможливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги податковим органом надано повідомлення про здійснення безспірного списання коштів від 22.06.2017, від 23.06.2017, 04.07.2017, 08.08.2017, від 29.09.2017, від 06.10.2017, від 11.10.2017.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Належними доказами поважності підстав значного пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Утім, податковим органом не було надано суду доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору безпосередньо у справі №820/2254/16 фінансування з Державного бюджету України, наприклад, звернення до вищестоящого податкового органу або до органу казначейства з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №820/2254/16 та відповідним запитом про виділення коштів для сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції обґрунтоване клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою у строк, визначений законом.

Керуючись статтею 332, підпунктом 14 пункту першого Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі №820/2254/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк