Справа № 823/70/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року справа № 823/70/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

при секретарі Трегулова Б.Л.,

за участю:

представника відповідача - Дудник Н.А.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Поліції охорони в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (18000, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до управління Поліції охорони в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Хоменка, 3/1), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність управління Поліції охорони в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

-зобов'язати управління Поліції охорони в Черкаській області призначити та здійснити виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що наказом по особовому складу № 852 о/с від 23.11.2017 його було звільнено за власним бажанням зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років станом на 23.11.2017 у календарному обчисленні складає 15 років 00 місяців 25 днів.

Позивач звернувся із заявою до Управління поліції охорони в Черкаській області, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, однак листом №99/Б-н від 06.12.2017 йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги після звільнення з поліції за власним бажанням, у зв'язку з відсутністю у нього права на пенсію. Зазначив що право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за власним бажанням передбачене пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Вважає, відмову протиправною, оскільки відповідно до пункту 10 Постанови право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні не пов'язано з правом на отримання пенсії.

Представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві № 302/43/01-2018 від 15.02.2018, який надійшов до суду 16.02.2018, вказав, що відповідно до частини 1 статті 9 та статті 9-1 Закону № 2262 встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується особам які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я та які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконання невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Особам, звільненим зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується місячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням. Оскільки позивач не має права на пенсію, правові підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги відсутні. В обґрунтування своїх доводів послався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 №К/800/44979/14.

З вказаних підстав у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши наявні у суду матеріали, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 проходив службу в Управлінні поліції охорони в Черкаській області.

Згідно з наказом Управління поліції охорони в Черкаській області по особовому складу №852 о/с від 23.11.2017 ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) та визначено, що на день звільнення вислуга років у календарному обчисленні складає 15 років 00 місяців 25 днів.

Позивач звернувся із заявою до відповідача від 27.11.2017 про здійснення йому виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідач листом № 99/Б-н відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, оскільки позивач не має права на пенсію.

Вважаючи, що відповідач порушив його право на виплату одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і Постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону 17.07.1992 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Згідно з пунктом 10 Постанови військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з вказаними приписами, однією із обовязкових умов виплати одноразової грошової допомоги є наявність права на призначення пенсії на підставі вказаного Закону.

Відтак, особи, які звільнені за власним бажанням та не мають права на пенсію на день звільнення, не мають права на виплату одноразової грошової допомоги.

Посилання позивача на ту обставину, що пункт 10 Постанови №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» не передбачає наявність права на пенсію як умову для виплати грошової допомоги є необґрунтованим, оскільки наявність такої обставини передбачена частиною 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, який має вищу юридичну силу.

Оскільки позивач на день звільнення не набув права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2018