Справа № 826/19681/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 березня 2018 року м. Київ № 826/19681/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доДніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
провизнання дій протиправними, визнання протиправними розпорядження та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

14.12.2016 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом ( з урахуванням заяви про доповнення до адміністративного позову від 14.09.2017 року) до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними та дискримінаційними дій Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в частині відмови відновлення ОСОБА_1 та членів його родини на квартирному обліку з 08.10.1991 з правом першочергового одержання жилих приміщень за пільгою військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас або відставку за хворобою за їх новим місцем проживання в місті Києві;

- зобов'язання Дніпровську районну в місті Києві держану адміністрацію поставити ОСОБА_1 та членів його родини на квартирний облік з 08.10.1991 з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас або відставку за хворобою за їх новим місцем проживання в місті Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, із врахуванням правової позиції Верховного Суду України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016 скасовано, а справу №826/19681/16 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2017 року скасовано, а справу № 826/19681/16 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року суддею Літвіновою А.В. відкрито провадження по вказаній справі, закінчено підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду.

14.09.2017 року позивачем за вх. № 61754/17 до суду подано заяву про доповнення до адміністративного позову, якою останній просив:

- визнання протиправним та скасування Розпорядження № 427 від 11.08.2016, Розпорядження № 378 від 11.07.2017 року суб'єкта владних повноважень - Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації;

- зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію поставити родину ОСОБА_1 на квартирний облік з 08.10.1991 року з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас або відставку за хворобою за новим місцем проживання в місті Києві.

10.10.2017 року позивачем за вх. № 68940/17 до суду подано заяву про прийняття заяви про збільшення позовних вимог та розгляд їх разом з первісними вимогами.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №5701 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/19681/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/19681/16 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

20.11.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 100 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У зв'язку із наведеним слід зазначити, що 15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його в новій редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, відповідно до частини 1 статті 122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) також встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому згідно частини 3 статті 123 КАС України в наведеній редакції, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з позовної заяви, а саме заяви від 14.09.2017 року про доповнення до адміністративного позову, позивач просить суд, зокрема визнання протиправним та скасування Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 427 від 11.08.2016 року, яким позивачу відмовлено в постановці на пільговий квартирний облік на підставі відсутності постійної реєстрації у місті Києві та відсутності документів для прийняття рішення.

У той же час, позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією необґрунтовано відмовлено позивачу разом із сім'єю у взятті на квартирний облік для отримання житла, оскільки позивач, в силу положень Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, наділений правом першочергового одержання жилих приміщень, незалежно від тривалості проживання у відповідному населеному пункті.

При цьому, у позовній заяві, поданої до суду 14.12.2016 року, позивач зазначає, що його про прийняте відповідачем оскаржуване Розпорядження було повідомлено повідомленням Дніпровської в місті Києві державної адміністрації від 12.08.2016 року № 24-4341/103.

Суд також звертає увагу на той факт, що додатки до позовної заяви, містять витяг з оскаржуваного розпорядження.

Зазначене вище свідчить про те, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 427 від 11.08.2016 року позивач був обізнаний ще при подані даного позову до суду, а саме з 14.12.2016 року, у той же час, з вимогою про його скасування звернувся лише 14.09.2017 року, шляхом подачі до суду заяви про доповнення позовних вимог, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, як вже зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, та підстав для поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи значний пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено причин поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 427 від 11.08.2016 року підлягає залишенню без розгляду відповідно до вимог частини 3 статті 123 КАС України.

Керуючись ст. 122 ст. 123, п. 8 ч.1 ст. 240, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 427 від 11.08.2016 року залишити без розгляду.

2. Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена. Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін