Справа № 825/270/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Чернігів Справа № 825/270/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Зайця О.В.,
за участю секретаря Новик Н.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Литвиненко І.С.,
представника відповідача Райчука О.С.,
представник третьої особи Павліха С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому остаточно просить визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної гвардії України, щодо не прийняття рішення за зверненням від 02.11.2017 про надання статусу учасника бойових дій; зобов`язання Головного управління Національної гвардії України прийняти належне у відповідності до чинного законодавства України рішення за зверненням від 02.11.2017 про надання статусу учасника бойових.
Свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2016 він особисто звертався з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо надання статусу учасника бойових дій та видачі посвідчення учасника бойових дій. У листопаді 2016 року позивач отримав відповідь від Головного управління Національної гвардії України лист від 01.11.2016 за №27/21/3-/-1078- Уки. Відповідно до даного листа прийнято рішення повернути матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій до винесення рішення по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_1 за частиною 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, після чого питання щодо надання статусу учасника бойових дій буде повторно розглянуто. 16.05.2017 позивач повторно звернувся з заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо надання статусу учасника бойових дій. До заяви долучив вирок винесений по кримінальній справі №355/785/16-к від 01.11.2016. Станом на 1 листопада 2017 року йому не надано статусу учасника бойових дій і не надано відмови, щодо надання відповідного статусу.
У судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що підставою для відмови у наданні відповідного статусу позивачу слугує непогашена судимість, згідно з вироком Баришівського районного суду Київської області від 01.11.2016 за вчинення тяжкого злочину під час проходження військової служби передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Представник третьої особи у свої поясненнях зазначив, що вирішення питання, щодо несумісності отримання статусу учасника бойових дій із вироком суду, що набрав законної сили знаходилося не у компетенції посадових осіб військової частини НОМЕР_1 НГУ, оскільки відповідно до п. 5 Положення рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається спеціально утвореною комісією, яка здійснює свою діяльність у Головному управлінні Національної гвардії України. Тому спірне питання про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 адресоване до ГУ НГУ для прийняття рішення разом з наявним комплектом документів.
Заслухавши пояснення позивача, його представник, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.
Молодший сержант ОСОБА_1 , з 17.07.2015 проходив службу по призову згідно з указом Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» у військовій частині НОМЕР_1 та був демобілізований 26.10.2016, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України від 26.10.2016 №256 та копію військового квитка (а.с.25, 16-24).
В з 11.05.2016 по 22.06.2016, 27.06.2016, з 30.06.2016 по 09.07.2016, з 13.07.2016 по 24.07.2016, з 30.07.2016 по 21.08.2016, з 12.09.2016, по 19.09.2016, з 27.09.2016 по 07.10.2016, з 13.10.2016 по 26.10.2016, ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Слов`янськ Донецької області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в анти терористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 26.10.2016 року за №1164 (а.с.26).
26.10.2016 ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо надання статусу учасника бойових дій та видачі посвідчення учасника бойових дій.
У листопаді 2016 року позивач отримав відповідь від Головного управління Національної гвардії України лист від 01.11.2016 за №27/21/3-/-1078-Уки (а.с.30).
Відповідно до даного листа прийнято рішення повернути матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій до винесення рішення по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_1 за частиною 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, після чого питання щодо надання статусу учасника бойових дій буде повторно розглянуто.
01.11.2016 вироком Баришівського районного суду Київської області по справі №355/785/16-к, який набрав законної сили 20.12.2016, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання - п`ять років позбавлення волі. Одночасно на підставі ст. 75 КК України позивача звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки (а.с.31-35).
16.05.2017 позивач повторно звернувся з заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо надання статусу учасника бойових дій.
Однак, станом на 1 листопада 2017 року йому не надано статусу учасника бойових дій і одночасно не було надано відмови, щодо надання відповідного статусу.
02.11.2017 позивач керуючись п.8 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (зі змінами), звернувся до Головного управління національної гвардії України (а.с.38). Одночасно 02.11.2017 він звертався до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с.36) з проханням надіслати до Головного управління Національної гвардії України документи необхідні для надання статусу учасника бойових дій; та надати за результатами розгляду звернення, письмову відповідь, щодо місця і часу отримання посвідчення учасника бойових дій або вмотивовану відмову у наданні відповідного статусу.
У грудні 2017 року ОСОБА_1 отримав витяг з Протоколу №49 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 22.11.2017 відповідно до якого за результатами голосування членами комісії Головного управління Національної гвардії України рішення не прийнято (а.с.40).
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветерані війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Згідно зі статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобовязані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Процедура надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб встановлена Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (надалі - Порядок № 413).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Пунктом 3 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь в Антитерористичній операції більше 30 календарних днів, що підтверджується довідкою від 26.10.2016 № 1104 (а.с.26).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2015 № 590 «Про утворення комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та затвердження Положення про неї», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 червня 2015 року за № 652/27097, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та пункту 5 Порядку, утворено комісію Головного управління НГУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та затверджено Положення про комісію Головного управління НГУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Відповідно до п. 2 Положення про комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, комісія має право: 1) вивчати довідки та документи, надіслані до Комісії командирами (начальниками) військових частин та військовослужбовцями і добровольцями особисто; 2) у разі потреби заслуховувати пояснення військовослужбовців і добровольців, стосовно яких подані довідки та документи, свідків; 3) приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям; 4) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання; 5) повертати для подальшого доопрацювання командирам (начальникам) військових частин документи стосовно військовослужбовців; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій військовослужбовців і добровольців; 8) повторно розглядати за рішенням Міністра внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що комісією Головного управління Національної гвардії України протиправно не розглянуту та не прийнято рішення щодо надання чи не надання статусу учасника бойових дій відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства України.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (частини перша, стаття 6 КАС України).
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Тобто, Кодексом адміністративного судочинства України визначено встановлення судом судового контролю, як право суду, а не його обов`язок, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні даного клопотання.
Керуючись статтями 139, 195, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України, щодо не прийняття рішення за зверненням ОСОБА_1 від 02.11.2017 про надання статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти належне у відповідності до чинного законодавства України рішення за зверненням ОСОБА_1 від 02.11.2017 про надання статусу учасника бойових дій.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць