Справа № 2а-6461/12/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-6461/12/2670 Судді першої інстанції: Арсірій Р.О.,
Кузьменко В.А., Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалену у порядку письмового провадження постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.11.2011 року №, від 03.02.2012 року № та рішення ДПА України від 23.04.2012 року №7153/6/10-2115.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 року, позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.02.2012 року № в частині визначення ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 34 051,30 грн. основного платежу та 17 025,65 грн. штрафних (фінансових) санкцій. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015 року касаційні скарги Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби та ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» задоволено частково - постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що судами було залишено поза увагою, що позапланова невиїзна перевірка, за наслідками якої контролюючим органом було ухвалено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, була проведена на виконання постанови слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, а тому висновки, викладені за результатами такої перевірки в акті від 04.11.2011 року, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про зменшення платникові податків, розрахованої за результатами такої перевірки, суми бюджетного відшкодування з ПДВ лише з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Водночас, Вищий адміністративний суд України звернув увагу на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення від 23.04.2012 року №7153/6/10-2115 про результати розгляду скарги, оскільки при прийнятті вказаного рішення ДПА України дотрималася всіх нормативно-правових вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2015 року справу було прийнято до провадження.

Крім того, у ході розгляду справи судом першої інстанції було вказано на зміну найменування товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» на товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна»), а також здійснено заміну первинних відповідачів - Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків і Державної податкової служби України на належних - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Відповідач-1, Офіс ВПП), Державну фіскальну службу України (далі - Відповідач-2, ДФС України).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.02.2012 року №. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 03.02.2012 року №, прийняте за наслідками призначеної на підставі постанови слідчого перевірки за відсутності доказів набрання законної сили вироком суду у кримінальній справі, вважається таким, що прийняте без достатніх та не правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011 року № є відкликаним за правилами ст. 60 ПК України, а рішення від 23.04.2012 року №7153/6/10-2115 прийняте ДПС України у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення, а саме - неврахування обов'язку контролюючого органу забезпечити проведення перевірки на виконання постанови слідчого; фіктивного характеру контрагента Позивача та укладених з ним угод, що перешкоджає формуванню даних податкового обліку; відсутності доказів реальності господарських операцій.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року після усунення визначених в ухвалі суду від 26.12.2017 року недоліків було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу ВПП, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.02.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» просить залишити апеляційну скаргу Офісу ВПП без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції було правильно зазначено, що за відсутності вироку у кримінальній справі, у межах якої було призначено перевірку, підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення були відсутні. Крім того, вказує, що господарські відносини між ТОВ «Синктоп» та ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» мали реальний характер, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, а також даними бухгалтерського і податкового обліку. Наголошує не неврахуванні Апелянтом принципу індивідуальної відповідальності платників податків, а також принципу усунення подвійного оподаткування.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 року справу було прийнято суддею-доповідачем до свого провадження та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.03.2018 року.

У доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» звертає увагу неможливість дослідження у порядку адміністративного судочинства матеріалів перевірки, призначеної у порядку кримінально-процесуального законодавства, а також першочерговості встановлення правомірності процедури, порядку та підстав здійснення податкових нарахувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач-2, будучи належним повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у жовтні - листопаді 2011 року працівниками Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків Державної податкової адміністрації України на підставі постанови старшого слідчого з особливо важливих справ 4 відділу 1 Управління Головного слідчого управління Служби безпеки України від 21.10.2011 року (т. 1 а.с. 111-112), наказу від 31.10.2011 року №844 (т. 1 а.с. 110) згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Луї Дрефус Комодітіз Україна ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час відображення операцій з ТОВ «Синктоп» за серпень-вересень 2008 року.

У ході перевірки податковим органом було виявлено порушення Позивачем:

- пп. пп. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 42 823,19 грн., яка підлягає зменшенню у серпні 2008 року на 8 771,89 грн. та у вересні 2008 року на суму 34 051,30 грн.;

- п. 1.8 ст. 1, пп. пп. 7.4.1, 7.4.5, п. 7.4, пп. пп. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 42 823,19 грн., яка підлягають зменшення за серпень 2008 року на 8 771,89 грн. та за вересень 2008 року на суму 34 051,30 грн..

Результати перевірки зафіксовані в акті від 04.11.2011 року №975/40-40/7/30307207 (т. 1 а.с. 49-58).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем-1 18.11.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 42 823,19 грн. та застосовано до останнього штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21 411,60 грн. (т. 1 а.с. 59).

За наслідками розгляду первинної скарги ТОВ «Луї Дрефус Комодітіз Україна ЛТД» рішенням Державної податкової служби в м. Києві від 03.02.2012 року № 110/10/12-114 податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011 року № скасовано в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10 705,80 грн., а в іншій частині - залишено без змін (т. 1 а.с. 93-99).

18.02.2012 року Позивач подав до ДПС України повторну скаргу № 334, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011 року № та рішення ДПС у м. Києві від 03.02.2012 року № 110/10/12-114 про результати розгляду первинної скарги.

Після подачі повторної скарги ТОВ «Луї Дрефус Комодітіз Україна ЛТД» 20.02.2012 року отримало від СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП податкове повідомлення-рішення від 03.02.2012 № , прийняте з урахуванням рішення ДПА у м. Києві від 03.02.2012 року № 110/10/12-114 про результати розгляду первинної скарги. Вказаним індивідуальним актом Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 42 823,19 грн. та застосовано до останнього штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10 705,80 грн. (т. 1 а.с. 61).

Рішенням ДПС України від 23.04.2012 року № 7153/6/10-2115 податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011 року № з урахуванням рішення ДПС у м. Києві від 03.02.2012 року № 110/10/12-114 про результати розгляду первинної скарги (яким первинне рішення скасоване в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10 705,80 грн.) - залишено без змін, а скарга Позивача - без задоволення (т. 1 а.с. 63-67).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 58, 60, 75, 78, 86 ПК України, а також Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 23.12.2010 року №1001, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у Відповідача-1 підстав для винесення податкового повідомлення-рішення від 03.02.2012 року №, оскільки останнім не надано доказів набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі №641, у межах якої було призначено перевірку Позивача.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Тобто, у той час як акт перевірки містить у собі висновки податкового органу про порушення суб'єктом господарювання певних положень податкового законодавства та наслідки у вигляді, зокрема, завищення та/або заниження податкових зобов'язань, податкове повідомлення-рішення закріплює обов'язок платника податків суму сплатити грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у ході такої перевірки.

Приписи пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначають, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку отримання постанови суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Згідно п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних актів індивідуальної дії, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Положеннями абз. абз. 1, 2 п. 58.4 ст. 58 ПК України закріплено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Відсутність ж відповідного рішення суду у кримінальній справі №641 за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, як вірно зазначив суд першої інстанції, не дає підстав органу податкової служби для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов'язання платнику податків за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінальної справи.

Наведений правовий висновок також відображений й у постановах Верховного Суду України від 23.12.2014 року у справі №21-576а14, від 17.11.2015 року у справі №2а-3264/11/1070, від 22.03.2016 року у справі №2а-1670/7873/11.

У контексті наведеного посилання Апелянта встановлені у ході перевірки та зафіксовані в акті від 04.11.2011 року №975/40-40/7/30307207 обставини в якості доказів порушення Позивачем податкового законодавства судовою колегією оцінюється критично, оскільки до набрання законної сили вироком суду у кримінальній справі або закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами матеріали перевірки не вважаються належними та допустимими доказами у розумінні КАС України як у попередній, так і у чинній редакціях.

Твердження Офісу ВПП про наявність в останнього обов'язку забезпечити проведення перевірки ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» на виконання постанови слідчого в якості підстави для підтвердження правомірності оскаржуваного індивідуального акту судовою колегією оцінюється критично, оскільки необхідність проведення перевірки сторонами не заперечується. Водночас, як було встановлено раніше, сам факт її проведення на виконання вимог кримінально-процесуального закону встановлює обмеження щодо можливості нарахування за її наслідками податкового зобов'язання.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що у межах даного спору судом не надається оцінка реальності господарських операцій між ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та ТОП «Синктоп», відповідності складеної підприємствами первинної документації вимогам чинного законодавства, а також правильності формування Позивачем даних бухгалтерського та податкового обліку за наслідками відносин з вказаним контрагентом, оскільки повне, всебічне та об'єктивне дослідження даних господарських операцій можливе після закінчення розслідування кримінальної справи №641 та прийняття у ній одного з передбачених чинним законодавством рішень.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.02.2012 року №. Наведене, на переконання судової колегії свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив оскаржуване в частині судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 22» березня 2018 року.