Справа № 813/3813/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1187/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду, ухвалене суддею Хомою О.П. в м. Львові 21 грудня 2017 року о 15 год. 43 хв., повний текст якого складено 28 грудня 2017 року, у справі № 813/3813/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області щодо відмови в укладенні контракту від 05.10.2017 року з адвокатом ОСОБА_2, як адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі;

- зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області укласти контракт від 05.10.2017 року з адвокатом ОСОБА_2, як адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 успішно пройшла конкурс з відбору адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної допомоги та включена до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. У період з 2015 по 2017 роки, на підставі укладеного контракту, позивачка здійснювала надання безоплатної вторинної правової допомоги за місцем тимчасового проживання у Харківській області. На даний час позивачка, як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована та тимчасово проживає у місті Львові. ОСОБА_2 скерувала відповідачу пропозицію укласти контракт про надання нею безоплатної вторинної правової допомоги на території міста Львова. Однак, відповідач, листом від 19.10.2017 року, відмовив позивачці в укладанні контракту, порушивши в такий спосіб права позивачки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржила ОСОБА_2, яка, покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, відповідно до якого позов задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що замовником надання правових послуг населенню є держава Україна, яка здійснює свої повноважень через орган державної влади - Міністерство юстиції України, яке, у свою чергу, поклало адміністративні функції на Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області. Укладення контракту з позивачкою, як з адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі є обов'язком відповідача, а відмова у вчиненні таких дій повинна бути обґрунтованою. Крім цього, уповноваженим органом влади рішень, щодо обмеження кількості укладання контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі або необхідності припинення їх укладення не приймалося, у зв'язку з чим відмова в укладенні відповідного контракту з позивачкою є безпідставною.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_2 має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва від 14.11.2017 року № 2719.

Позивачка пройшла 6-й конкурс із відбору адвокатів, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги та 05.10.2017 року звернулась до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області з пропозицією про укладення контракту з адвокатом про надання безоплатної вторинної правової допомоги на території міста Львова на постійній основі та проханням протягом трьох днів з моменту отримання такої пропозиції, підписати відповідний контракт та направити один примірник на адресу ОСОБА_2

Листом від 19.10.2017 року № 491 позивачку повідомлено про те, що станом на 18.10.2017 року немає обґрунтованої необхідності залучення адвоката для надання безоплатної вторинної правої допомоги на постійній основі у місті Львові.

Не погодившись з такою відмовою, ОСОБА_2 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством не покладено на центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги обов'язку укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що у центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, до яких належить відповідач, відсутній обов'язок щодо укладення договорів з усіма адвокатами, які пройшли конкурсний відбір.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист у спосіб, що визначений КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно - правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на визначені цією статтею категорії справ у публічно - правових спорах.

Тобто, при вирішення питання про те, чи підлягає справа розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно, в першу чергу, встановити те, чи наявний у справі публічно - правовий спір.

Згідно з п.1 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 967/5 від 02.07.2012 року центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги утворюються, реорганізовуються та ліквідовуються Міністерством юстиції України за пропозицією Координаційного центру з надання правової допомоги з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної правової допомоги і є його територіальними відділеннями.

Пунктом 4 цього ж Положення передбачено, що центри є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п. 3 Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затвердженого Постановою КМУ № 8 від 11 січня 2012 року, контракти (договори) з адвокатами укладаються з урахуванням принципу незалежності адвокатської діяльності, положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про безоплатну правову допомогу", "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інших актів законодавства та цих Порядку і умов.

Апеляційним судом встановлено те, що Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області є неприбутковою організацією, не здійснює публічно - владних управлінських функцій, не надає адміністративних послуг та не є суб'єктом виборчого процесу, а тому спір із Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області не є публічно - правовим в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Враховуючи те, що спір про визнання протиправними дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області щодо відмови укладання контракту від 05.10.2017 року з адвокатом ОСОБА_2 та зобов'язання укласти контракт не є публічно - правовим, а стосується прав позивачки, на укладення договору (як зазначає позивачка в порядку ч. 2 ст. 641 ЦК України), справу за позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії слід розглядати в порядку цивільного судочинства, а не за правилами адміністративного судочинства, як помилково вважає позивачка.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те що, справу за позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що рішення суду першої інстанції, слід скасувати, а провадження у справі закрити, частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 238, 308, 310, 315, 319, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року скасувати, а провадження у справі № 813/3813/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 22.03.2018 року.