Справа № 210/5459/17
Суддя: Сільченко В. Є.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5459/17
Провадження № 2-а/210/81/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"15" березня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Семко Н. А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача, третьої особи Краснова К. В.

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальону УПП у м. Кривому Розі ДПП рядового поліції Новицького Юрія Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №134879 від 03.12.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду до інспектора 3 роти 3 батальону УПП у м. Кривому Розі ДПП рядового поліції Новицького Юрія Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №134879 від 03.12.2017 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 03.12.2012 року відповідач на підставі ч. 1 ст. 122 КупАП склав постанову на позивачку за порушення вимог дорожнього знаку 3.1 з додатковою табличкою 7.3.3 та 7.4.1, а саме через в`їзд на пішохідну зону у вихідний день, чим порушила п. 8.1 ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивачка вважає, що до адміністративної відповідальності її притягнуто не законно у зв`язку з тим, що поліцейський не представився, не оголосив яка справа розглядається, не роз`яснив права та обов`язки, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомив з матеріалами справи, зокрема, з відеозаписом. Також зазначає, що поліцейський відмовив їй у відкладенні розгляду справи для отримання юридичної допомоги, вважає, що відеозапису правопорушення не існує, докази вини позивачки відсутні. Вказує, що поліцейський не взяв до уваги її пояснень, в яких вона вказала, що їде до подруги, яка мешкає в зоні дії знаку та знаходилась в автомобілі з позивачкою, тому дія знаку 3.1. на неї не розповсюджувалась. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просила суд скасувати вищевказану постанову та визнати її незаконною.

В судове засідання, призначене на 15.03.2018 року позивачка не з`явилась, надала заяву про можливість здійснення розгляду справи у її відсутність. В попередніх судових засіданнях надавала пояснення,згідно яких позов підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити її вимоги.

Представник відповідача та третьої особи до суду не з`явився, надав на адміністративний позов відзив, в якому пояснив, що вину не визнає, позовні вимоги вважає безпідставними, вказав що позивачем вчинено вказане правопорушення, а відповідачем виконані всі вимоги закону, у підтвердження чого надав відеозапис з бодікамери.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що їхали відвозити подругу та не знали іншого шляху до її дому.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність учасників справи за наявними письмовими матеріалами, що містяться в справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія ДР №134879 від 03.12.2017 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 6).

Постанова заповнена розбірливим почерком та не містить виправлень, а також повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі №1395 від 10.11.2015 року.

Так, частиною 1 статті 122 КупАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
В даному випадку, згідно вказаної постанови, позивач порушила вимоги дорожнього знаку 3.1 з додатковою табличкою 7.3.3 та 7.4.1, а саме через в`їзд на пішохідну зону у вихідний день, чим порушила п. 8.1 ПДР.
Ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч.ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно розділу 33 ПДР, дорожній знак 3.1 є заборонним знаком «Рух заборонено». Забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.33, дорога та/або вулиця перебуває у аварійному стані і не придатна для руху транспортних засобів, у такому випадку обов`язково додатково встановлюється знак 3.43, дорожній знак 5.33 розділу 33 ПДР «Пішохідна зона». Інформує про особливості і умови дорожнього руху, передбачені ПДР, таблички до дорожнього знаку 7.3.3 розділу 33 ПДР «Напрямок дії». Показують напрямки дії знаків, розташованих перед перехрестям, або напрямки руху до позначених об`єктів , що розташовані безпосередньо біля дороги, таблички до дорожнього знаку 7.4.1 розділу 33 ПДР «Час дії». Суботні, недільні і святкові дні.
Так згідно відеозапису, наданого з бодікамери відповідача під назвою «факт правопорушення» встановлено, що позивачка на транспортному засобі Cheri Kimo днз НОМЕР_1 здійснила в`їзд на пр. Поштовий у вихідний день (неділя), чим порушила п. 8.1 ПДР та не виконала вимогу знаків 3.1 та 5.33 розділу 33 ПДР, встановлених разом з додатковими табличками до дорожнього знаку 7.3.3 та 7.4.1 розділу 33 ПДР України.
Вказаним відеозаписом спростовується аргументація позивачки з приводу відсутності доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також, згідно ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності може використовувати застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
З вищезазначеного слідує, що поліцейськими правомірно використовувалась нагрудна камера, на яку зафіксоване правопорушення та розгляд справи, та про роботу якої відповідачем було повідомлено водія.
Суд критично оцінює пояснення позивачки з приводу того, що поліцейський не представився, не оголосив, яка справа розглядається, не роз`яснив права та обов`язки, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомив з матеріалами справи, відмовив у відкладенні розгляду справи для отримання юридичної допомоги, - оскільки з відеозапису вбачається, що відповідач представився, оголосив про вчинене правопорушення, роз`яснив права та обов`язки правопорушника, тощо. Крім того ОСОБА_1 не заявляла клопотань про відкладення розгляду справи для звернення за юридичною допомогою. Оглянувши наданий відповідачем доказ у вигляді відеозапису, судом не встановлено жодних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у спрощеному порядку.

Також суд критично приймає пояснення позивачки та покази свідків, з приводу відсутності факту адміністративного правопорушення, через те, що водій рухалась в бік місця мешкання її подруги, яка проживає в зоні дії вищевказаного знаку.

Так, згідно розділу 33, знак 5.33 "Пішохідна зона" інформує про особливості і умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами. Дія знака поширюється на всю позначену ним територію. Водночас, п. 26.3. передбачає, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.
Оскільки позивачка наголошує на тому, що вона прямувала до місця проживання подруги, виключення передбачені п. 26.3 ПДР до неї застосовуватись не можуть.
Отже, оскільки з пояснень сторін по справі, а також при дослідженні письмових матеріалів справи судом не встановлено порушень відповідачем чинних норм законодавства під час розгляду справи та при винесенні постанови про адміністративне правопорушення за таких обставин суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом також достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення та правомірності притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 122 КУпАП, а отже суд доходить висновку, що наданими відповідачем доказами спростовано доводи позивача у повному обсязі, тому у позові слід відмовити.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, ст.ст. 121, 222, 258, 268 КупАП, суд-
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальону УПП у м. Кривому Розі ДПП рядового поліції Новицького Юрія Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №134879 від 03.12.2017 року відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко