Справа № 826/4219/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 лютого 2018 року № 826/4219/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

суддів Літвінової А.В., Мазур А.С.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Іванова П.О.,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресгаз-Україна»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови №3-0607/1-10/10-47/0607/06/01 від 06.07.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресгаз-Україна» (далі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати постанову №3-0607/1-10/10-47/0607/06/01 від 06.07.2016 року та приписи про усунення порушень №С-2306/1 та №С-2306/2 від 23.06.2016 року. Також просив визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області під час перевірки ТОВ «Прогресгаз-Україна» та під час складання акту перевірки від 23.06.2016 року, приписів про усунення порушень №С-2306/1 та №С-2306/2 від 23.06.2016 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №1-Л-З-2306/1 від 23.06.2016 року та постанови №3-0607/1-10/10-47/0607/06/01 від 06.07.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідачем не дотримано строки проведення перевірки позивача, встановлені пунктом 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 та допущено порушення вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, при причини неявки до суду не повідомив. Заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 16.06.2016 року по 23.06.2016 року відповідачем на підставі звернення ОСОБА_2, що надійшло за вх. №10/10-П-0404/80 від 04.04.2016 року, направлення для проведення нової перевірки №367.16/01 від 25.05.2016 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкту будівництва «АГЗП за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 43».

Перевіркою встановлено, що позивач за адресою: Київська область, м.Васильків, вул. Декабристів, 43 виконав будівельно-монтажні роботи з монтажу стаціонарного автомобільного газозаправного пункту (АГЗП), а саме: змонтовано технологічне обладнання (заправна колонка та резервуар для приймання, зберігання і заправлення автомобілів газом об'ємом 5 м.куб., а також операторська будівля АГЗП) для заправлення автотранспорту (обладнаного газобалонним обладнанням) скрепленим вуглеводневим газом (СВГ) без отримання дозволу на виконання будівельних робіт та виявлено факт експлуатації автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) без прийняття в експлуатацію, чим, за висновками перевіряючих, порушено вимоги статей 34, 37, частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Замовником (позивач) не забезпечено здійснення технічного та авторського нагляду, чим порушено вимоги статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

З акту перевірки вбачається, що позивачем, як замовником будівництва, документу, що посвідчує право власності, користування земельною ділянкою, а також проектної документації на будівельно-монтажні роботи по АГЗП не надано.

Про встановлені порушення складено протокол №3-Л-3-2306/4 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.06.2016 року, у якому визначено відповідальність за виконання будівельних робіт без дотримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складеності (абзац третій пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»), зокрема у вигляді штрафу у розмірі дев'ятсот мінімальних заробітних плат.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Департаменту винесено припис №С-2306/1 від 23.06.2016 року та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (з вимогою усунути виявлені порушення у строк до 01.09.2016 року відповідно до чинного законодавства та у цей же строк повідомити Департамент про виконання вимог зазначеного припису), та припис №С-2306/2 від 23.06.2016 року про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (з вимогою зупинити експлуатацію об'єкту: «Автомобільний газозаправний пункт (УГЗП) по вул. Декабристів, 43 Васильків, Київської області з моменту вручення припису.

Акт, протокол та приписи від 23.06.2016 року було запропоновано до підпису директора, однак останній від їх підписання відмовився, про що зроблено відповідні записи у вказаних документах.

У подальшому зазначені документи були направлені позивачу листом з описом вкладення в цінний лист та повідомленням про вручення 29.06.2016 року. Згідно наявної у матеріалах копії листа, останній повернувся до адресанта з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Постановою від 06.07.2016 року №3-0607/4-10/-10-45/0607/06/01 за порушення позивачем вимог статей 34, 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" на підставі абзацу 3 пункту 5 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" відповідачем застосовано штраф у розмірі 1 305 000,00 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувані постанову про накладення штрафу, приписи про усунення порушень вимог законодавства протиправними, а також дії відповідача по проведенню перевірки та складання акту неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294, затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі - Положення № 294), яким визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пунктів 2, 3 названого Положення Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема:

здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення № 294 Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регламентовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 41 названого Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється через головних інспекторів будівельного нагляду.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт регламентовано Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон) визначено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 735).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

головні інспектори будівельного нагляду.

Пунктами 16, 17 Порядку № 244 визначено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Таким чином, головні інспектори будівельного нагляду наділені повноваженнями щодо розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та прийняття рішень про накладення штрафу. При цьому, наведеними вище нормами не передбачено обов'язкової участі суб'єкта господарювання під час розгляду справи про порушення у сфері містобудування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 244 у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення, які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Оскільки, від підпису та отримання примірника акту, припису та протоколу позивач відмовився, їх направлено на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що спростовує твердження позивача про те, що вказані документи йому не надсилалися.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у відповідності до ст. 1 якого, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац третій статті 1 цього ж Закону).

У відповідності до частини четвертої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, крім інших, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Згідно із визначенням, закріпленим в частині першій статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, у відповідності до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким визначається процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб'єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об'єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані забезпечити дотримання вимог статей 1, 3, частин 1, 4, 6 - 8, абзацу другого частини 10, частин 13, 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1 - 4 та 6 статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 «Прикінцеві положення» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Стаття 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає основні принципи державного нагляду (контролю), до яких, зокрема, віднесено: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено (абзац другий частини другої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Згідно абзацу третього частини першої статті 41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (абзац пятий частини першої статті 41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзац перший пункту 7 Порядку №553).

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Так, пунктами 16, 18, 19 Порядку №553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (пункт 9 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, далі - Порядок №244).

Згідно з пунктом 13 Порядку №244, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Відповідно до пункту 14 Порядку №244, під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком. До протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 17 Порядку №244 передбачено, що справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до пункту 13 Порядку №553, участь суб'єкта містобудування у разі здійснення перевірки є виключно його правом, а не обов'язком, суд не приймає до уваги зауваження позивача в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.10.2014 року у справі №К/800/34906/13.

Слід зазначити, що посилання позивача на порушення процедури проведення перевірки не визнаються судом достатніми обставинами для скасування оскаржуваних протоколу, приписів та постанови, оскільки посадові особи, які здійснювали перевірку, були допущені до проведення перевірки об'єкта будівництва, відповідальними особами позивача, про що свідчать матеріали перевірки, зокрема, висновки акту перевірки і фотофіксація виявлених порушень, а тому за умови такого допуску підставою для скасування рішення (прийнятого за результатами перевірки) може бути лише неправильність його прийняття по суті, а не власне процедурні порушення, на чому наполягає позивач.

Отже, суб'єкт містобудування, який вважає порушеним порядок та підстави призначення позапланової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб Держархбудінспекції до такої перевірки, однак позивач таким правом не скористався.

Щодо встановленого перевіркою позивача порушення, слід зазначити наступне.

Так, за висновками перевірки, позивачем при виконанні за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 43 будівельно-монтажних робіт з монтажу стаціонарного автомобільного газозаправочного пункту (АГЗП) не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушено вимоги статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», Крім того, встановлено, що об'єкт експлуатується ТОВ "Алекс-Газ" без прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 та будівельно-монтажні роботи з монтажу стаціонарного автомобільного газозаправочного пункту (АГЗП) виконані без документу, який дає право на виконання будівельних робіт, чим порушено приписи статей 34, 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Так, відповідно до статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункти 1, 2 Порядків здійснення авторського та технічного наглядів під час будівництва об'єкта архітектури, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №903 від 11.07.2007 року визначають механізм здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств). Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури результати авторського нагляду фіксуються в журналі, що оформляється генеральним проектувальником у двох примірниках, один з яких зберігається у замовника, а другий - у генерального проектувальника.

Відповідальність за вказані порушення передбачена пунктами 7 та 8 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», згідно яких незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 36 мінімальних заробітних плат та незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

З огляду на те, що замовником не здійснено забезпечення авторського та технічного нагляду на об'єкті будівництва, відповідачем правомірно прийнято постанови №3-0607/1-10/10-47/0607/06/01 від 06.07.2016 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі (45*1450,00 грн. = 65 250,00 грн.) 65 250,00 грн. та №3-0607/2-10/10-46/0607/06/01 від 06.07.2016 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі (36*1450,00 грн. = 52 200,00 грн.) 52 200,00 грн.

Також слід зазначити, що відповідно частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Перевіряючими встановлено факт такої експлуатації позивачем, що підтверджується матеріалами фотофіксації об'єкта перевірки, фіскальними чеками від 26.05.2016 року. Відтак застосування штрафу постановою №З-0607/3-10/10-48/0607/06/01 від 06.07.2016 рокує правомірним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належить до IV і V категорій складності.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються учення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідальність за зазначене порушення встановлена абзацом третім пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у тому числі за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

З огляду на встановлений відповідачем факт виконання будівельних робіт без отримання дозволу, що підтверджує правомірність спірної постанови №3-0607/4-10/10-45/0607/06/01 від 06.07.2016 року, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 900 мінімальних заробітних плат (900*1450 грн. = 1 305 000,00 грн.).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що наведені позивачем доводи є непідтвердженими жодними доказами, твердження відповідача навпаки є такими, що підтверджуються наданими у ході судового розгляду справи доказами.

Згідно з частиною першою статті 9, частини першої статті 72, частини другої статті 73, статті 76, частин першої, другої, пятої статті 77 Кодексу адміністративного судочинтсва України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресгаз-Україна» відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Головуючий суддя Є.В. Аблов

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур