Справа № 824/266/18-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 березня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/266/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкових вимог,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкових вимог: № від 19 квітня 2017 року (форма "В4"); № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"); № від 19 квітня 2017 року; № від 19 квітня 2017 року (форма "Д"); № від 19 квітня 2017 року (форма "ПС"); № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"); № від 19 квітня 2017 року (форма "ПС");№ від 19 квітня 2017 року форма "С"); № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"); № від 19 квітня 2017 року; податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 19 квітня 2017 року; вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1116-17 від 11 липня 2017 року; податкової вимоги №1085-17 від 27 червня 2017 року.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак позивач, всупереч вказаній нормі, оскаржуючи податкове повідомлення - рішення № від 19 квітня 2017 року, не надав його копії, а у випадку неможливості його подання - не зазначив причин.

Відсутність зазначеного документу підтверджується актом про нестачу матеріалів або недоліків у формуванні справи, складеним канцелярією Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вказаній нормі, позивачем в позовній заяві не зазначено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зміст та характер заявлених вимог майновий, оскільки вирішення судом цього спору стосується зобов'язань позивача, що виражені в грошовому еквіваленті, має очевидний економічний характер, а результат розгляду справи може призвести до зменшення активів позивача.

Однак позивачем, всупереч вказаним вище нормам, за звернення до суду із даним позовом судовий збір не сплачений.

Між тим, позивач у поданій позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору.

В обгрунтування поданого клопотання вказано, що майновий стан позивача є незадовільним та на даний час немає можливості сплатити судовий збір в повному обсязі. Тому позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та перевіривши матеріали даного адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до частини другої указаної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, указана норма містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору. До того ж, варто зазначити, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави, наведені у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку із якими суд може відстрочити позивачу сплату судового збору.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що немає можливості сплатити судовий збір, у зв'язку із незадовільним майновим станом.

Однак при цьому вона не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що її майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір за подану нею заяву у встановленому законом порядку, а також доказів можливості сплати судового збору до вирішення цієї справи по суті.

Відтак, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є безпідставним та необгрунтованим.

Таким чином, позивачу за звернення до суду із цим позовом необхідно сплатити судовий збір у відповідності до Закону України "Про судовий збір".

Поряд з цим, варто зазначити, що неподання позивачем одного з оскаржуваних рішень (№ від 19 квітня 2017 року) унеможливлює суд зазначити суму судового збору, яку позивачу необхідно сплатити за даний позов.

Водночас, суд вважає за доцільне вказати реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УДКСУ у м.Чернівцях; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37978173; рахунок отримувача 4002; банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області; код банку отримувача 856135; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу за подання адміністративного позову (із зазначенням позивача, відповідача, предмету спору).

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкових вимог залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз'яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк