Справа № 810/5747/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/5747/15 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича (далі - відповідач 1), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача 2 № 11 від 09 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції), здійсненого позивачем 06 лютого 2015 року в сумі 200 000 грн. на його поточний рахунок позивача № НОМЕР_1, згідно договору банківського вкладу № 76879; зобов'язання відповідача 1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за договором банківського вкладу № 76879 від 06 лютого 2015 року.

Київський окружний адміністративний суд своєю постановою від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задовольнив. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачами не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник відповідача 1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постановити нову, якою позов залишити без задоволення. На її думку, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник апелянта звертала увагу суду апеляційної інстанції на те, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок «дроблення» великого вкладу іншого клієнта з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави, а відтак укладений договір банківського вкладу між позивачем та банком є нікчемним.

Також, представник апелянта зазначала, що оскільки позивач не згодний з тим, що правочин визнаний нікчемним, то даний спір повинен розглядатися судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу позивач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач є вкладником ПАТ «КБ «Стандарт» згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 76879 від 06 лютого 2015 року.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача, 06 лютого 2015 року на його рахунок надійшли кошти у сумі 200 000 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 3398 від 06 лютого 2015 року, клієнт ПАТ «КБ «Стандарт» ОСОБА_5 перерахував на банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 кошти у сумі 200 000 грн. та зазначив призначення платежу «Поповнення рах. зг. дог. № НОМЕР_2 від 12.07.2013».

У цей же день позивач перерахував ці кошти на інший свій рахунок № НОМЕР_3 із зазначенням платежу «Залучення коштів на депозит згідно угоди № 76879 від 06.02.2015», що підтверджується платіжним дорученням № 2908 від 06 лютого 2015 року.

11 лютого 2015 року правлінням Національного банку України було прийнято рішення № 90/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

Даним рішенням ПАТ «КБ «Стандарт» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та установлено певні обмеження в його діяльності.

При цьому, це рішення є банківською таємницею.

18 лютого 2015 року правлінням Національного банку України прийнято постанову № 116 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних».

19 лютого 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови правління Національного банку України № 116 прийнято рішення № 38 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Стандарт», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Стандарт» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 20 лютого 2015 року по 19 травня 2015 року включно.

18 травня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 101 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Стандарт», яким продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 18 червня 2015 року.

18 червня 2015 року правлінням Національного банку України прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» № 385.

19 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 120, яким запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» строком на 1 рік з 19 червня 2015 року по 18 червня 2016 року включно та відповідача 2 призначено уповноваженою особою.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 208 від 12 листопада 2015 року «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 16 листопада 2015 року призначено відповідача 2.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 903 від 02 червня 2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строк здійснення процедури ліквідації названого банку на два роки по 18 червня 2018 року включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» «Про тимчасового обмеження здійснення банком на час ліквідації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами» № 2/2-ОД від 19 червня 2015 року тимчасово обмежено здійснення банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам, в тому числі позивачеві, на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами.

17 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» звернулася до Подільського районного управління ГУ МВС України в місті Києві із заявою № 556 про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати її у ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.

Подільське районне управління ГУ МВС України в місті Києві своїм листом від 07 жовтня 2015 року за вихідним № 55/15909 повідомило уповноважену особу Фонду гарантування про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована у Подільському РУ ГУМВС України в місті Києві.

В даному листі також вказано, що 23 червня 2015 року відомості щодо протиправних дій фізичних осіб при перерахуванні грошових коштів із власних рахунків, відкритих у банку, внесено до ЄРДР за № 0004281. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

09 вересня 2015 року відповідачем 2 було видано наказ № 11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними». Даним наказом визнано нікчемним правочин по переказу грошових коштів від клієнта ПАТ «КБ «Стандарт» ОСОБА_5 на банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 у розмірі 200 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон № 4452-VI).

У п.п. 3, 4 ч. 1 статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У ч. 1-3, 5-6 статті 27 Закону № 4452-VI закріплено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 статті 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частиною 2 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI визначено підстави, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції № 174, банк (філія, відділення) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

У п. 1.3 Інструкції № 174 закріплено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Отже, з викладених правових норм убачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема платіжним дорученням про внесення коштів на її рахунок.

При цьому, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI, в якій наведено вичерпний перелік таких підстав, що не підлягає розширеному тлумаченню.

В даному випадку, має місце факт внесення позивачем коштів в розмірі 200 000 грн. на його рахунок банківського вкладу № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «КБ «Стандарт» за договором № 76879 від 06 лютого 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 3398 від 06 лютого 2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції, зазначений договір банківського вкладу (депозиту) і здійснені за ним операції були визнані нікчемними уповноваженою особою на підставі ст.ст. 37-38 Закону № 4452-VI, тобто у зв'язку зі здійсненням перевірки їх законності та виявленням, що такі операції, на думку уповноваженої особи, були здійснені банком внаслідок «дроблення» суми на рахунку іншого клієнта, що, в свою чергу, призвело до неплатоспроможності Банку.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що жодною нормою чинного законодавства, зокрема Законом № 4452-VI та Положенням № 14, не передбачено, що підставою для відмови у включенні особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, є саме здійснення уповноваженою особою Фонду перевірки законності операцій Банку та/або звернення її до правоохоронних органів із відповідною заявою з метою отримання висновків щодо наявності/відсутності ознак злочину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачами по справі не надано належних доказів, які б свідчили про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів апелянта про те, що даний спір підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач оскаржує рішення уповноваженої особи про визнання правочинів нікчемними, то колегія суддів з цього приводу звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Серед функцій Фонду, визначених ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є: здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідних фінансових санкцій і накладення адміністративних штрафів.

Отже, функції Фонду спрямовані на здійснення владних управлінських повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, на час звернення позивача до суду з даним позовом) суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа діє від імені суб'єкта владних повноважень - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у межах повноважень, передбачених Законом.

Відтак, уповноважена особа, будучи посадовою особою суб'єкта владних повноважень, а не посадовою особою банку, здійснює владні управлінські функції на основі законодавства по відношенню до позивача.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку є суб'єктом владних повноважень, яка у правовідносинах щодо збереження активів банку реалізує владні управлінські функції шляхом, зокрема, прийняття рішень про нікчемність правочинів та повідомлення сторін таких договорів.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважена особа є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, на час звернення позивача до суду з даним позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень, є публічно-правовим, а відтак такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20 травня 2013 року № 8, а також в інформаційному листі № 992/11/14-14 від 25 серпня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або недоведеність матеріалами справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21.03.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев