Справа № 805/3868/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року справа №805/3868/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі №805/3868/17-а (Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_2 №422-к від 20.10.2017 «Про відкриття дисциплінарного провадження».

В обґрунтування позову зазначив, що підставою для відкриття дисциплінарного провадження вказані аналітичні довідки головного спеціаліста з питань протидії корупції від 18.10.2017 року №10542 та №10543.

Позивач вважає, що відкриття дисциплінарного провадження та відстроронення його від посади є безпідставними, оскільки позивачем не порушено жодної норми Закону України «Про державну службу».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області № 422-к від 20 жовтня 2017 року «Про відкриття дисциплінарного провадження».

Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивачем допущено порушення правил етичної поведінки державних службовців, принципів державної служби щодо заборони участі та закликів до участі в акції протесту. Отже при прийнятті наказу відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

20.10.2017 року відповідно до ст.ст. 68, 72 Закону України «Про державну службу» на підставі аналітичної довідки головного спеціаліста з питань протидії корупції Шемякіна О.В. від 18.10.2017р. № 10542, № 10543 у відношенні позивача першим заступником начальника ОСОБА_2 прийнято наказ про відкриття дисциплінарного провадження № 422-к, яким п.2 відсторонено ОСОБА_1 від виконання посадових обовязків, на час здійснення дисциплінарного провадження.

Підставою для проведення службового розслідування 23.11.2017 року визначено висловлювання позивача в групі спілкування державних службовців соціальної мереж «Viber» відносно колег та керівництва в образливій формі, підбурювання держслужбовців до участі в «акції протесту», запізнення на роботу, подання інформації через засоби масової інформації всупереч посадовим обов'язкам.

Відповідно до висновку результатів службового розслідування зазначено, що підставою для притягнення дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є порушення п.п.1, 2, 4, 6, 8 ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу».

Позивач посилається, що наказ про відкриття щодо нього дисциплінарного провадження № 422-к винесено посадовою особою першим заступником начальника Головного Управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_2, який не має повноважень ініціювати притягнення позивача до відповідальності, оскільки не є суб'єктом призначенні.

Крім того, відсутні наслідки, передбачені згідно з ч.2 ст.72 Закону України «Про державну службу».

Згідно ч.1 ст.64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

На підставі ч.ч. 1-4 ст. 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Таким чином, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Як встановлено та не заперечується сторонами підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 є:

- службова записка № 89 від 26.09.2017р., згідно з якою відділом юридичного забезпечення виявлено факти щодо можливого порушення державними службовцями Закону України «Про державну службу»;

-аналітична записка головного спеціаліста по питанням протидії корупції Держпраці Шемякіна О.В., що позивач в переписці з НГПУ (Незалежна професийна спілка гірників України Головного управління) негативно висловлювався у адресу більшості колективу та в адресу керівника Управління, маючи намір образити колег, вносив смуту та розлад у колективі, що не відповідає вимогам, які обовязково повинен виконувати державний службовець.

Такий висновок зроблено в аналітичній записці на підставі того, що позивач спілкувався з користувачами мережі «Viber» .

У березні 2017 р. начальником управління гірничого нагляду в соціальній мережі «Viber» створено групу, до якої запрошено членів профспілки ППО НПГУ ГУ Держпраці у Донецькій області, в групі від імені державних службовців публікуються повідомлення і документи, які мають ознаки організації агітації, та призиву до участі в агітації. (а.с. 126.-127, 128-129).

Наведені обставини підтверджуються також і даними, наведеними у Зверненні працівників Головного Управління Держпраці у Донецькій області, членів ППО НПГУ Головного управління Держпраці у Донецькій області до Голови Державної служби з питань праці від 27.10.2017 року, що перший заступник голови ППО НПГУ ОСОБА_1 неодноразово безпідставно звертався з скаргами, в яких висловлює свої думки про створення комісії з перевірки діяльності керівництва Головного Управління: вказує на незаконність наказу про його відсторонення від посадових обовязків; припинення переслідування його та членів профспілки.

Однак, повідомлення в «Viber» щодо організації мирних зборів громадян з метою заявити протест на дії начальника ГУ Держпраці у Донецькій області, а також звернення до працівників користувачів мережі підтримати організацію мітингу не вважаються прийняттям участі у передвиборній агітації, акціях та заходах, що організовуються політичними партіями.

Крім того, наведені дані відображені лише в аналітичній довідці, яка не є офіційним документом, містить витяг з соцмережі та свідчить про висловлювання позивачем про недосконалу, на його думку, діяльність Головного Управління.

Зазначені дії позивача також не можна вважати порушенням ним правил етичної поведінки, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Крім цього відповідачем не надано доказів, що такі дії ОСОБА_1 завдали шкоди інтересам державної служби.

Суд не приймає доводи апелянта, що позивач в Viber займався агітацією чим порушив вимоги ст. 10 Закону України «Про державну службу», оскільки в зазначеній нормі йдеться про участь у передвиборній агітації, акціях та заходах, що організуються політичними партіями.

Крім цього статтею 31 Конституції України визначено, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з'ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Підсумовуючи викладене суд погоджується з висновком суду першої інстанції,що в діях позивача відсутні елементи дисциплінарного проступку, передбачені ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», тому є безпідставним наказ про відкриття стосовно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.72 Закону України «Про державну службу» на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов'язків.

При цьому ч 2 ст.72 Закону України «Про державну службу» визначено, що невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків.

Тобто, відповідно до ч.1 ст.72 Закону України «Про державну службу» відсторонення від виконання посадових обовязків державного службовця під час здійснення дисциплінарного провадження не носить обовязкового характеру, а може бути застосовано субєктом призначення, який приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження, крім випадків визначених у ч.2 ст.72 Закону України «Про державну службу» та вирішується на розсуд субєкта призначення, який приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження.

Однак відповідачем не надано жодного доказу щодо обмеження позивача спілкуватися під час робочого часу з іншими особами за допомогою соціальної мережі, а тому суд вважає, що таке спілкування є особистим спілкуванням позивача.

Між тим, суд зазначає, що відповідачем також не надано жодних належних і достатніх доказів, які б свідчили про неналежне виконання позивачем посадових обовязків начальника спеціалізованого відділу геолого-маршейдерського нагляду, переробки корисних копалин, реструктуризації та шахтного будівництва управління гірничного нагляду та, як наслідок, - не підтверджено наявність підстав для застосування до позивача вимог спірного наказу у вигляді відсторонення від виконання посадових обов»язків.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області № 422-к від 20 жовтня 2017 року «Про відкриття дисциплінарного провадження» відносно позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі №805/3868/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі №805/3868/17-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 20.03.2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв