Справа № 804/4926/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Справа № 804/4926/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» про зобовязання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» в якому просив
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи на ліквідацію в ПАТ «Артем-Банк» щодо невключения відомостей про вкладника ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 в перелік вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору №90.00.006865;
- зобовязати Уповноважену особу на ліквідацію в ПАТ «Артем-Банк» включити відомості про вкладника ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Артем-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осі,із визначенням сум,що підлягають відшкодуванню, та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1, як вкладника ПАТ «Артем Банк» за договором банківського вкладу №9000.006865 від 26.10.2016 року «Щаслива дюжина».
В обґрунтування позову посилався на те, що він як вкладник ПАТ «АРТЕМ-БАНК» має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а посилання Уповноваженої особи в листі від 14.03.2017 року № 666 на здійснення перевірки правочинів, у тому числі і договору вкладу позивача як на підставу для не включення ОСОБА_1 до переліку таких вкладників є безпідставними.
Відповідач, у наданих до суду запереченнях зазначив, що договір вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «АРТЕМ-БАНК» підпав під критерій обов'язкової перевірки, оскільки був укладений протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, а тому він був зобов'язаний забезпечити таку перевірку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договору позивача), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім цього, відповідачем зазначено, що операція позивача з зарахування коштів, є лише документальною операцією (без фактичного внесення коштів на рахунок), а отже в дійсності мала на меті забезпечити одержання відшкодування за рахунок коштів Фонду за вкладом іншої особи, якій вклад не відшкодовується. Відповідач зазначає, що реальною метою внесення коштів позивачем була заміна кредитора з особи, яка не мала права на відшкодування коштів вкладу за рахунок коштів Фонду, що свідчить про нікчемність даного правочину. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позову.
В судове засідання 26.12.2017 року сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, не з'явились.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2016 року між позивачем та ПАТ «Артем-Банк» було укладено договір банківського рахунку «Щаслива дюжина» № 90.00.006865. Станом на 20.03.2017 року на рахунку позивача відповідно до договору банківського вкладу рахувалась сума 167 330 грн.
Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 416-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" до категорії неплатоспроможних".
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.11.2016 року №2447 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Артем-Банк", яку запроваджено з 16.11.2016 по 15.12.2016 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Артем-Банк".
Відповідно до рішення Правління НБУ від 05.12.2016 №492-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.12.2016 № 2857 та розпочато процедуру ліквідації АТ" Артем-Банк" з 16.12.2016 по 15.12.2018 та призначено ОСОБА_2 Уповноваженою особою на ліквідацію банку на 2 роки.
Суму вкладу позивачу отримати не вдалось, що слугувало підставою для звернення до Уповноваженої особи Фонду з заявою про необхідність розяснення причин відмови у виплаті вкладу за договором банківського вкладу «Щаслива дюжина» № 90.00.006865. Листом від 27.01.2017 року №37-036-2384/17 відповідачем зазначено про неможливість виплати коштів вкладу у звязку зі здійсненням перевірки правочинів.
Вважаючи бездіяльність позивача протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду.
Вирішуючи спір суд зазначає, що частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частина 6 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону , а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Згідно частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Таким чином, статті 26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обов'язок уповноваженої особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів.
З матеріалів справи вбачається, що договір банківського вкладу «Щаслива дюжина» № 90.00.006865 було укладено між позивачем та ПАТ «Артем-Банк» 26.10.2016 року, а процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» розпочато з 16.12.2016 року.
Отже, вказаний Договір є дійсним, оскільки був укладений до початку процедури ліквідації Банку, а також його нікчемність в судовому засіданні не встановлено.
На час розгляду справи кошти в сумі 167330 грн. знаходились на вкладному рахунку позивача в ПАТ «Артем-Банк».
З приводу посилання відповідача, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на нікчемність правочинів суд зазначає таке.
Так, пославшись на п.7 ч.3 ст.38 Закону України про нікчемність правочинів, відповідачі лише вказали на попередні висновки, ймовірність порушення закону та тимчасове призупинення виплати коштів. Дій, визначених ч.5, ч.6 ст.38 Закону у разі нікчемності правочинів (направлення повідомлення про нікчемність, вжиття заходів щодо повернення майна), відповідачі не вжили, наслідків нікчемності правочинів не застосували, що вказує на те, що повноваження, визначені ч.2 ст.38 Закону, у цьому випадку ними не використані.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Тобто, відповідно до цього пункту можливо казати про нікчемність правочину, якщо умови договору передбачають переваги (пільги), які не передбачені законодавством та документами банку.
Договір банківського рахунку №90.00.006865 від 26.10.2016 не передбачає жодних пільг (переваг) для ОСОБА_1, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є цілком стандартний масовий договір банка з клієнтом.
Право на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів, передбачене ст.26 Закону для всіх вкладників банків - фізичних осіб, а тому неможливо стверджувати, що це є пільгою (перевагою), наданою окремому кредитору.
За таких обставин, суд не вбачає підстав нікчемності правочину з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону.
Загальних підстав, передбачених Цивільним кодексом України, для визнання правочину, вчиненого 26.10.2016 р. по розміщенню позивачем у Банку вкладу, відповідач не наводить, а суд не вбачає.
З наведеного слідує висновок, що за відсутності підстав нікчемності правочину Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» зобовязана була надати до Фонду інформацію щодо вкладника ОСОБА_1, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Згідно частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до норм ст. 136 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Керуючись ст.ст. 205, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» щодо не включення відомостей про вкладника ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 в Перелік вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору №90.00.006865 банківського вкладу «Щаслива дюжина» від 26.10.2016р.
Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» включити ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1, як вкладника ПАТ «Артем Банк» за договором банківського вкладу №9000.006865 від 26.10.2016 року «Щаслива дюжина».
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1647,00 грн. (одні тисяча шістсот сорок сім гривень) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3