Справа № 2а-3699/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа №2А-3699/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - Радюк Ю.Ю.

за участю позивача -ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Волинській області про поновлення строку звернення до суду, визнання нечинною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 Вересня 2010 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом УДАІ УМВС України в

Волинській області про визнання нечинною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

АС № 140992 від 14 серпня 2010 року, як нечинної, необгрунтованої і недоведеної.

Письмових заперечень на позовну заяву відповідачем станом на час судового розгляду позовної заяви не надано.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі в судовому засіданні, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, в судове засідання не з»явився. Справа розглянута на підставі наданих позивачем доказів без участі відповідача.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії АС № 140992 від 14 серпня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення, отриманою позивачем поштою 30.08.2010 року згідно досліджених судом поштових відміток на конверті, було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 500 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АСІ № 032855 від 14 вересня 2010 року, ОСОБА_1 в цей день о 08.00 год на 72 км. автодороги Луцьк-Любешів на перехресті, керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, повертаючи ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги п.16.13 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 КпАП України.

3 наданої позивачем копії протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1

Зіновійовича відмовився від дачі пояснень та підпису в присутності двох свідків, зазначених в протоколі. В позовній

позивач заяві вказує на відсутність складу правопорушення в його діях, крім того на відмову інспектора прийняти

до уваги його доводи та пояснення свідків про те, що на початок здійснення ним маневру не було жодних

транспортних засобів, автомобіль, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, під'їхав в час

завершення і здійснення ним маневру. Будь-яких сторонніх свідків правопорушення на місці не було, інспектор

перевірив його документи, про складення протоколу і постанови його не повідомляв. Копії протоколу і постанови

отримав поштою 30.08.2010 року.

Зазначені позивачем обставини в судовому засіданні підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_2. вказуючи, що був пасажиром в автомобілі під керуванням позивача на час зупинки транспортного засобу інспектором ВДАІ 14.08.2010 року.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, протоколом про адміністративне правопорушення не наведено, транспортного засобу, якому ніби, в порушення вимог п. 16.13 ПДР, не надав дорогу позивач протоколом не зафіксовано, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, шо органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставин, сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ч.2 ст. 289 КпАП України, в разі пропуску встановленого 10-денного строку оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Оцінкою наданих позивачем суду доказів, копій оспореної постави та протоколу про адміністративне правопорушення встановлена дата їх отримання в відповідача 30.08.2010 року, що не спростовано відповідачем. За наведених обставин, вважається строк оскарження постанови пропущено з поважних причин, такий строк підлягає до поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. Строк оскарження постанови АС № 140992 від 14 серпня 2010 року поновити.

Постанову Інспектора ДПС взводу №1 УДАІ УМВС в Волинській області ОСОБА_3 серії АС № 140992 від 14 серпня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.2 КУпАП. накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук