Справа № 823/5250/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/5250/15 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання протиправним та скасування наказу № 11 від 09.09.2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу №76723 від 05.02.2015 року та переказу коштів (транзакції), здійсненої ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) 05.02.2015 в сумі 195000,00 грн. на підставі платіжного доручення №4354 від 05.02.2015 на рахунок ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) № 9731; зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, виданий 12 січня 2015 року Уманським РВ УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Стандарт" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №76723 від 05.02.2015 з датою повернення вкладу 12 лютого 2015 депозитний рахунок НОМЕР_5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльність уповноважених осіб Фонду, яка виразилася у не включенні даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є протиправною та такою, що порушує права позивача, як вкладника.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" № 11 від 9 вересня 2015 року "Про визнання правочинів (договорів) нікчемними", в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" включити дані про рахунки ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Стандарт", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав щодо не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» Ірклієнко Юрій Петрович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що правочин вчинений між сторонами є таким, що штучно створює обов'язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів та є нікчемним згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.228 Цивільного кодексу України.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачем зазначено про безпідставність доводів наведених в апеляційній скарзі та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу у порядку ч.4 ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 05.02.2015 між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Стандарт» та позивачем укладено договір банківського вкладу № 76723, відповідно до умов якого Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок №9731 грошові кошти. Датою повернення вкладу за вказаним договором є 12.02.2015 (пункт 1.1 Договору). Банк зобов'язався повернути вклади і виплачувати проценти за вкладами на умовах та в порядку, встановленому цим договором.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на депозитний рахунок до банку позивачем надано належним чином оформлені документи банківської установи (квитанція від 05.02.2015 про внесення на депозитний рахунок позивача коштів в сумі 5000 грн та платіжне доручення від 05.02.2015 № 4362 на суму 195000 грн), які свідчать про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.06.2015 №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 № 120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака Ігоря Юліановича строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016 включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича «Про тимчасового обмеження здійснення банком на час ліквідації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами» № 2/2-ОД від 19.06.2015 тимчасово обмежено здійснення банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам, в тому числі позивачеві, на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами.

17.06.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» Грицак Ігор Юліанович звернувся до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із заявою № 556 про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.

Листом від 07.10.2015 за вихідним № 55/15909 уповноважену особу Фонду гарантування Грицака Ігоря Юліановича повідомлено про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована у Подільському РУ ГУМВС України в м. Києві, 23.06.2015 відомості, викладені у повідомленні уповноваженої особі ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» щодо протиправних дій фізичних осіб при перерахуванні грошових коштів із власних рахунків, відкритих у банку, внесено до ЄРДР за № 0004281 від 23.06.2015. Попередня правова кваліфікація частина 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

24 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 19.06.2015 № 120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 26.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицак І.Ю. від 09.09.2015 № 11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», зважаючи на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ «КБ «Стандарт», було визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього Наказу.

Згідно витягу з додатку «Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визнаних нікчемними» до наказу № 11 від 09.09.2015, транзакції щодо перерахування коштів на рахунок позивача визнані нікчемними.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 208 від 12.11.2015 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Стандарт», всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Стандарт» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 16.11.2015.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI) (далі по тексту Закон №4452-VI) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 2 ст.1 Закону №4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI встановлено поняття Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття: вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452-VI.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 34 Закону №4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону №4452-VI визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, яка діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, (надалі - Положення №14).

Стаття 36 Закону №4452-VI визначає наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 37 Закону №4452-VI передбачені повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, згідно п.4 та п.6 ч.2 ст.37 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду має право, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Стаття 38 Закону №4452-VI встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Частиною 1 цієї статті уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини 2 цієї ж статті протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини 4 ст.38 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За наявності підстав, з якими законодавець пов'язує нікчемність правочину (ч. 3 ст. 78 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч. 3 п. 1. 20 Глави III Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку), кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що в уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників з огляду на положення статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки наказом № 11 від 09.09.2015 уповноваженою особою на підставі статті 251 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемними перекази коштів (транзакції), здійснені з відкритого в ПАТ «КБ «Стандарт» з поточного рахунку ОСОБА_4 на поточний рахунок позивача.

Крім того, за наслідками перевірки уповноважена особа звернулася до Головного управління МВС в м. Києві з відповідно заявою, з метою підтвердження або спростування правомірності отримання коштів позивачем та відповідного виникнення права на відшкодування коштів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З метою проведення досудового розслідування справу передано до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідні відомості внесені до реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0004281, а відповідно до положень статті 48, закону України Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою тимчасово обмежено проведення банківських операцій по рахунку позивача до закінчення процедури досудового розслідування.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що обмеження виплати коштів за депозитними договорами позивача у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», допускаючи таке обмеження, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Відповідачем не доведено, що укладення депозитних договорів та внесення коштів на депозитні рахунки позивачем містить ознаки нікчемного правочину чи правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність банку, при цьому на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунки до банку позивачу видані відповідні квитанції засвідчені установою банку та підписом працівника, що свідчить про внесення коштів на депозит банку відповідно до укладених договорів.

З врахування вищевикладеного вбачається, що наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Стандарт» Грицака І.Ю. № 11 від 09.09.2015 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_3, є протиправним та підлягає скасуванню, при цьому, за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язаний включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Згідно з частиною першою статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надавались суду доказів того, що саме цей правочин є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України.

Разом з тим, із вищезазначеного слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 № К/800/26158/16 по справі №826/8273/16.

Також, договір банківського вкладу передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» при отриманні вкладу зазначених фактів не було встановлено, а отже, операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Також, 19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Колегія судів також зазначає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником. В свою чергу, сам факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів відповідачем не заперечується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 12.01.2016 № К/800/46158/15 по справі №826/12161/15.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому позивач протиправно не була включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, оскільки в матеріалах справи у наявності належні та допустимі докази щодо підтвердження надходження коштів на рахунок позивача в установі банку.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п'ятої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийнятих ним рішень, позивач на підтвердження обґрунтованості позовних вимог надав достатньо належних та допустимих доказів, всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Проте, колегія суддів зауважує, що в другому абзаці резолютивної частини постанови судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" № 11 від 9 вересня 2015 року "Про визнання правочинів (договорів) нікчемними", в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), замість відкритих на ім`я позивача, але дану описку може бути виправлено самостійно судом першої інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 19.03.2018.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" Ірклієнка Юрія Петровича про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль