Справа № 161/4207/18
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4207/18
Провадження № 2-а/161/262/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

за участю секретаря Козак О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В :

УДМС України у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України.

Свій позов обґрунтовує тим, що 02.03.2018 року уповноваженими працівниками Ковельського РВ УДМС України у Волинській області разом з співробітниками Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області та СБУ у Волинській області у місті Ковелібуло виявлено громадянина ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зясовано, що він проживав в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП та його притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., який іноземець у добровільному порядку не сплатив.

Вказує, що з метою забезпечення вимог законодавства України про правових статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», головним спеціалістом Ковельського РВ УДМС України у Волинській області 02.03.2018 року прийнято рішення про примусове повернення за межі України вказаного громадянина ОСОБА_3 Білорусь та зобовязано останнього залишити територію України до 16.03.2018 року, яке іноземець не виконав.

При перевірці уповноваженими працівниками зясовано, що даний громадянин ОСОБА_3 Білорусь перебував без дозволу на право перебування на території України, близьких родичів на території України не має, прибув в Україну у 2000 році.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України, а також із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

Зазначає, що на сьогоднішній день підстав для подальшого перебування на території України в останнього немає та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, просить прийняти рішення про його примусове видворення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо примусового видворення за межі України. Від надання правової допомоги та перекладача відмовився.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що громадянин ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2 у 2000 році прибув на територію України, яку не покинув через відсутність засобів для цього.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено підстави та строк для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Ковельським РВ УДМС України у Волинській області 02.03.2018 року прийнято рішення про примусове повернення за межі України ОСОБА_2 та зобовязано останнього залишити територію України до 16.03.2018 року (а.с. 3), яке останній не виконав, територію України в добровільного порядку не залишив.

19.03.2018 року громадян ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2 був затриманий в смт. Ратно працівниками поліції та міграційної служби за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 12).

В ході проведеної перевірки зясовано, що підстав для подальшого перебування в Україні у відповідача відсутні та останній знаходиться на території України з порушенням вимог міграційного законодавства.

Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2018 року відповідача затримано з метою встановлення особи та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання (а.с ).

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх спав України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Службою безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 5 вищевказаного Типового положення, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно з п.12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного та наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач перебуває на території України без законних для цього підстав, самостійно не зможе виїхати з території України, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 371 КАС України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 288, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Видворити громадянина ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк