Справа № 2а-506/12/0970
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

20.03.2018 Київ К/9901/16548/18 2а-506/12/0970

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши матеріали заяви Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 у справі № 2а-506/12/0970 за позовом Заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2018 заяву Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 у справі № 2а-506/12/0970 залишено без руху, оскільки, до заяви не додано документ про сплату судового збору у розмірі 2789,80 грн., заява підписана представником відповідача, повноваження якого не підтверджені, заява про перегляд рішення подана з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС, у заяві відсутнє клопотання про поновлення строку для перегляду судових рішень, не вказано причини пропуску та не надано підтверджуючих документів. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху. Крім того, вищезазначеною ухвалою було відмовлено задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 567) копія ухвали про залишення заяви без руху отримана 28.02.2018 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

На виконання вимог ухвали від 09.02.2018 заявником на адресу Верховного Суду надіслано клопотання про відстрочення сплати судового збору та додано до заяви не оригінал документа на підтвердження повноважень ОСОБА_1, а копію такого, засвідчену самою ОСОБА_1 Крім того, скаржник просить поновити пропущений ним строк для подання заяви.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на копію виписки по рахунках від 28.02.2018.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік осіб та умов, яким суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі , серед яких органи Державної фіскальної служби відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 133 суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд, перевіряючи обставини щодо клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, дійшов висновку, що будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування у справі № 2а-506/12/0970 з Державного бюджету України заявником до клопотання не долучено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Органи доходів і зборів як особа, що утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України у справі № 2а-506/12/0970, зокрема доказів щодо безпосереднього звернення до органу казначейства з обґрунтуванням необхідності виділення коштів з метою оскарження судових рішень у цій справі.

До того ж, заявником не зазначено в який строк недоліки заяви можуть бути усунуті.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, на момент постановлення даної ухвали вимоги ухвали Верховного Суду України від 09.02.2018 про залишення заяви без руху не виконано. Причин, з яких строк для перегляду судових рішень пропущено, та які можуть бути підставою для його поновлення не зазначено. Доказів наявності у ОСОБА_1 встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності для суду касаційної інстанції не надано.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 239-2 Кодексу адміністративного судочинства України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 239 та 239-1 цього Кодексу і заявник не усунув її недоліки протягом установленого строку.

Враховуючи викладене, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 у справі № 2а-506/12/0970 повернути.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

судді Суддя І.А. Васильєва