Справа № 553/622/17
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/622/17
Провадження № 2-а/553/15/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.03.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Заяц А.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП Поповича ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції України Національної поліції України про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 зверунвся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 бальйону УПП вм. ОСОБА_3 ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції України Національної поліції України про визнання дій протиправними, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП Поповича ОСОБА_2 серія АР № 673295 від 23.02.2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засдіанння позовні вимоги не визнав в повному обсязі, з підстав їх безпідставності, на підтвердження чого останнім було надано на адресу суду заперечення протии позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні проти задоовленння позовних вимог заперечував.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Частиною 8 ст. 262 КАС України визначено, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ из повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Суд вислухавши сторін по справі, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 лютого 20 17 року позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Вавілова в м. Полтава не виконав вимогу дорожнього знаку 5.26 та здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року.

У відповідності до Правил дорожнього руху , дорожній знак 5.26 «місце для розвороту» позначає місце для розвороту транспортних засобів, поворот ліворуч забороняється. Знак застосовується для розділювальної смуги місця де можна безпечно виконати розворот. Дія знаку 5.26 не дозволяє поворот ліворуч для вїзду у двори, підїзди до краю проїзної частини дороги, для зупинки навпроти місця, призначеного для розвороту, і в інших випадках.

За наслідком таких дій позивача ОСОБА_1, відповідачем було накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., згідно частини 1 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу позивачем, заперечувався факт вчинення даного адміністративного правопорушення та відповідно підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, в обґрунтування чого останнім вказувалось про те, що 17 лютого 2017 року він керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений близько 11 год. 00хв. інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП ОСОБА_5, та відповідачем було йому повідомлено про те, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху, але будь-яких доказів інспектором надано не було та зважаючи на те, що будь-яких належних та допустимих доказів порушення Правил дорожнього руху та наполяганням позивача інспектором на фіксацію за допомогою боді камери було повідомлено про закриття провадження у справі.

При цьому, позивачем вказувалось про те, що через деякий час інспектором було повідомлено позивача про те, що відносно позивача буде винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАп.

Так, в позові позивачем вказувалось про те, що на його думку дії відповідача є протизаконними, оскільки відповідачем не наведено доказів факту вчинення позивачем правопорушення та не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження винних та протиправних дій позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочиснтві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Завданнями та функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції у відповідності до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Таким чином, з огляду на нормативно правові акти та у відповідності до фактичних обставини справи, дії відповідача щодо підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є законними та обґрунтованими.

У відповідності до розділу І Правил дорожнього руху та у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативно правові акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів і пішоходів на перехресних напрямках у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та відповідно порушив Правил дорожнього руху.

Так, в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що позивачем в ході винесення оскаржуваної ним постанови неодноразово подавались клопотання про розгляд справи у приміщення УПП у м. Полтава , а потім за місцем вчинення правопорушення, з метою затягування процесуальних строків складання постанови про адміністративне правопорушення.

При складанні інспектором поліції оскаржуваної постанови було прийнято до уваги та надано належну оцінку фактичним обставинам справи, та в ході складання даної постанови було розглянуто ряд клопотань позивача з метою зясування обставин.

Суд не визнає належними та допустимими твердження позивача про те, що інспектором було повідомлено про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, про що останнім було вказано на фіксацію за допомогою боді-камери, оскільки вказані твердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 містить обєктивну сторону правопорушення та ступінь вини правопорушника.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм чинного законодавства, інспектором УПП у м. Полтава законно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом.

Право та порядок використання поліцейськими відео реєстраторів передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку відео фіксація правопорушення є беззаперечним доказом у справі.

Так, в ході судового розгляду справи стороною відповідача було надано відео фіксацію вчинення водієм автомобіля НОМЕР_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП котре підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, котре є предметом оскарження в даній справі.

В свою чергу на підтвердження своїх позовних вимог та доводів позивчаем не букло надано суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення про порушення Правил дорожньоого руху та в свою чергу, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції під час його фіксації.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини та фактичні дані, постанова АР № 673295 від 23.02.2017 року винесена інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП Поповичем ОСОБА_2 є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 222, 251, 252, 258, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 8,9, 72 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП Поповича ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патурльної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6