Справа № 804/676/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року справа № 804/676/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
23 січня 2018 року ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач), в якому, з урахуванням доповнення до позовної заяви від 14.02.2018 року, позивач просить суд:
- скасувати пункт 9 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05 травня 2017 року № 1880 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП;
- скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2017 року № 4167 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП в частині накладення на начальника сектору превенції ОСОБА_6 ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 січня 2018 року № 12о/с, яким ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України По національну поліцію (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- поновити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на посаді начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 4-9).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пунктом 9 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.05.2017 року № 1880 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за порушення службової дисципліни, вимог статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пунктів 1, 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС № 1179 від 09.11.2016 року, що виразилося у неналежному контролі за діяльністю підлеглих поліцейських, а також, за неналежний контроль та невиконання своїх обов'язків, що виразилося у незабезпеченні здійснення заходів щодо запобігання корупції, зміцненні дисципліни і додержання законності серед особового складу, контролю за їх реалізацією у підрозділі, не вжитті заходів щодо виявлення та припинення злочинних проявів серед підлеглих поліцейських, які вчиняють дії не сумісні з професійно-етичними вимогами, що пред'являються до поведінки поліцейських, з яким позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Також, позивач зазначає, що наказом № 12о/с від 15.01.2018 року Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «По національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), на підставі наказу № 4167 від 11.10.2017 року, яким на позивача за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, що виразились у вчинені дій несумісних з вимогами які пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, враховуючи наявне дисциплінарне стягнення, на начальника сектору превенції ОСОБА_6 ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивач вважає наказ № 4167 від 11.10.2017 року, та як наслідок наказ № 12о/с від 15.01.2018 року незаконними, враховуючи, що висновки за результатами службового розслідування було зроблено передчасно, з порушенням норм матеріального права, накази підлягають скасуванню, тому, позивач просить суд поновити його на посаді начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2-3).
Разом із відкриттям провадження у справі судом витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області копії документів, на підставі яких ним було винесено оскаржувані накази, а також: матеріали службового розслідування, висновок про результати службового розслідування, наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2017 року № 4167 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП; наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 січня 2018 року № 12о/с, яким ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби); наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05 травня 2017 року № 1880.
У судове засідання 28.02.2018 року прибули позивач, представник позивача та представник відповідача.
Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Судом встановлено, що відповідно до пункту 9 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.05.2017 року № 1880 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП, за порушення службової дисципліни, вимог статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України; пунктів 1, 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016 року, що виразилося у неналежному контролі за діяльністю підлеглих поліцейських на службі, неналежний контроль та невиконання своїх обов'язків, що виразилося у незабезпеченні здійснення заходів щодо запобігання корупції, зміцнення дисципліни і додержання законності серед особового складу, контролю за їх реалізацією в підрозділі, не вжитті заходів щодо виявлення та припинення злочинних проявів, серед підлеглих поліцейських, які вчиняють дії не сумісні з професійно-етичними вимогами, що пред'являються до поведінки поліцейських, начальникові сектору превенції ОСОБА_6 підполковнику поліції ОСОБА_3, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення - зауваження, оголошеного наказом ГУНП від 10.11.2016 року № 3398, оголошено догану.
В ході розгляду адміністративної справи судом було встановлено, що про існування оскаржуваного наказу позивачу стало відомо з висновку за результатами службового розслідування від 11.10.2017 року, ознайомлений із наказом позивач був лише 15.01.2018 року, під час ознайомлення ним із наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 11.10.2017 року та з наказом про звільнення від 15.01.2018 року, тому, позивач оскаржив наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.05.2017 року № 1880 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП, в межах даної адміністративної справи.
Зі змісту письмових доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що оскаржуваний наказ було видано через те, що представниками правоохоронних органів було задокументовано протиправну діяльність старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського ВП ОСОБА_6 ГУНП капітана поліції ОСОБА_10, який вимагав та отримав неправомірну вигоду в іноземній валюті у розмірі 350 доларів США.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію України", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно із пунктом 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".
Відповідно до статті 2 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно із статтею 1 цього Закону, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 3 статті 12 частини 1 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, догана.
Статтею 14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Порядок проведення службового розслідування регламентується Наказом МВС від 12.03.2013 р. № 230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».
Відповідно до п. 1.2. цього Порядку, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Проте, судом встановлено, що в порушення вказаних нормативно-правових актів, посадові особи, якими притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, не зажадали від ОСОБА_3 надання пояснень по факту дисциплінарного проступку, а також, не інформували позивача про проведення службового розслідування, та не ознайомили його під підпис з наказом про оголошення догани.
Зі змісту наказу від 05.05.2017 року № 1880 вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності через дії його підлеглого - старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського ВП ОСОБА_6 ГУНП - капітана поліції ОСОБА_10, проте, судом встановлено, що капітан ОСОБА_10 не є безпосереднім підлеглим підполковника поліції ОСОБА_3, враховуючи, що безпосереднім начальником старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Покровського ВП ОСОБА_6 ГУНП є начальник сектору превенції Покровського ВП, який здійснює безпосереднє керівництво вищезазначеним сектором, та повинен забезпечувати дотримання службової дисципліни підлеглими.
Матеріалами справи підтверджується, що функціональні обов'язки начальника сектору превенції ОСОБА_6 ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 було затверджено т.в.о. начальника КВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_11
У відповідності з цими обов'язками, ОСОБА_3 лише планує роботу секторів превенції районних відділень ОСОБА_6, організовує та контролює виконання запланованих заходів, підготовляє статистичні матеріали з основних напрямів службової діяльності, оцінює ефективність діяльності секторів превенції районних відділень, узагальнює та доповідає керівництву відділу пропозиції (рекомендації) за напрямами роботи сектору.
Згідно з функціональними обов'язками, ОСОБА_3 відповідав лише за стан службової дисципліни у секторі превенції, керівництво яким здійснював безпосередньо, а також, вживав заходів щодо забезпечення ефективної роботи підпорядкованого особового складу, здійснював контроль за виконанням службових обов'язків інспекторським складом СП ОСОБА_6
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 не порушено статтю 8 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», а також пункти 1 та 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016 р., які передбачають персональну відповідальність начальника за стан службової дисципліни та за дії підлеглих, оскільки, відповідно до статті 3 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими, найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником.
Отже, судом встановлено, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани на позивача було накладено протиправно, всупереч вимогам діючого законодавства України, тому, пункт 9 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.05.2017 року № 1880 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП» є таким, що підлягає скасуванню.
Також, судом встановлено, що наказом № 12о/с від 15.01.2018 року «По особовому складу», Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області згідно із пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «По Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби): підполковника поліції ОСОБА_3 (0046125) начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції, з 16 січня 2018 року. Встановлено преміювання за січень 2018 року у розмірі 0 %. Підстава: наказ ГУНП від 11 жовтня 2017 року № 4167.
З матеріалів справи вбачається, що наказом № 4167 від 11.10.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 частини 1 статті 18 Законом України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, що виразились у вчинені дій, які несумісні з вимогами, які пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, ураховуючи наявне дисциплінарне стягнення (наказ ГУНП від 05.05.2017 року № 1880, оголошено догану) накладено на начальника сектору превенції ОСОБА_6 ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
15.09.2017 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України щодо підполковника поліції ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 до 13.11.2017 включно, з визначенням розміру застави у розмірі 128000,00 гривень.
04.10.2017 Апеляційним судом Дніпропетровської області було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.09.2017 року та постановлено нову ухвалу, якою у відношенні підполковника поліції ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.11.2017 року, з правом внесення застави у розмірі 480000,00 гривень.
Після отримання і перевірки квитанції про оплату застави та підтвердження Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області внесення застави у розмірі 480000,00 грн., підполковника поліції ОСОБА_3 було звільнено з-під варти.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до пункту 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію України" передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з посади.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
З аналізу наведених норм слідує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.
Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
З урахуванням правової позиції, викладеній у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 року у справі № 21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.
Згідно із статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд вважає застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу, застосовано до позивача за відсутності правових підстав, без урахування усіх обставин у справі та дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.
Суд звертає увагу, що обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, а саме, вироком суду .
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.
У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "ОСОБА_5 де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Враховуючи вищезазначені норми законодавства, які є обовязковими при прийнятті рішення, суд вважає, що пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2017 року № 4167 " Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП», прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, без встановлення дисциплінарного проступку, а саме, не зазначенням відповідачем обставин, в чому саме полягає невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_3 службової дисципліни, з інкримінуванням позивачу кримінального правопорушення без рішення або вироку суду, яке набрало законної сили, що суперечить нормам Конституції України та нормам чинного законодавства України.
Відповідно до висновку службового розслідування від 11.10.2017 року, за інформацією про затримання 13.09.2017 року ОСОБА_3, було проведено на підставі наказу від 14.09.2017 року № 3792 .
Так, з матеріалів справи вбачається, що службове розслідування стосовно ОСОБА_3 проведено з порушенням «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ», затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230 , статті 14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» , Порядку проведення службового розслідування.
За приписами статті 14 вказаного Дисциплінарного статуту, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.
Пунктом 2.1 «Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ», затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230 (далі Інструкція), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. Міністр внутрішніх справ України має право призначати службові розслідування за всіма підставами та відносно всіх осіб РНС.
Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що інші начальники мають право призначати службове розслідування відносно осіб РНС, якщо Міністром внутрішніх справ України їм надано повноваження накладати на цих осіб РНС дисциплінарні стягнення.
Відповідно до пункту 3.2 Інструкції, службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії.
Згідно з пунктом 5.1 Інструкції, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.
У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Відповідно до пункту 5.2., 5.3, 5.4 Інструкції, початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.
Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.
Матеріалами справи встановлено, що службове розслідування було призначено на підставі інформації про затримання 13.09.2017 року ОСОБА_3, а саме, службове розслідування розпочато 14.09.2017 року, та закінчено 11.10.2017 року .
ОСОБА_3 пояснень для службового розслідування не надавав. Комісія, яка проводила службове розслідування, не зажадала письмових пояснень у ОСОБА_3
Членами комісії не було проведено повне та всебічне з'ясування усіх обставин, що склались відносно ОСОБА_3, не були вивчені матеріали кримінального провадження і не було враховано, що вина позивача не доведена в установленому законом порядку, та на момент видання наказу, обвинувальний вирок відносно позивача винесено не було.
Таким чином, суд вважає, що висновки, зроблені в службовому розслідуванні зроблені передчасно, з порушенням норм матеріального права та є протиправними, тому, суд вважає визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2017 року № 4167 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП в частині накладення на начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також, враховуючи скасування пункту 1 наказу від 11 жовтня 2017 року № 4167, визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 січня 2018 року № 12о/с, яким ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України По національну поліцію (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Враховуючи, що судом визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 січня 2018 року № 12о/с, яким ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України По національну поліцію (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), тобто, позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд вважає з метою повного захисту прав позивача, поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 16.01.2018 року, тобто, з дати фактичного звільнення.
Визначаючи суму та строки грошового забезпечення, що підлягають відшкодуванню позивачу, за час вимушеного прогулу, суд виходить із норм «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, згідно пункту 15 розділу І якого, у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.
Відповідно пункту 23 розділу І Порядку, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Згідно пункту 6 розділу ІІІ Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.
Наказ про звільнення ОСОБА_3 прийнятий від 15 січня 2018 року, отже, стягненню середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу та поновленню на посаді позивач підлягає з 16 січня 2018 року.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду не понесено судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у звязку із тим, що він звільнений від його сплати на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, тому, суд не вирішує питання щодо його повернення.
Відповідно до пункту 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць, підлягає негайному виконанню.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-247, 249, 255, 256, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати пункт 9 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05 травня 2017 року № 1880 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2017 року № 4167 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_6 ГУНП в частині накладення на начальника сектору превенції ОСОБА_6 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 січня 2018 року № 12о/с, яким ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України По національну поліцію (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до вимог статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_1