Справа № 335/15781/17
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В.., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, який в ході розгляду справи було уточнено, в обґрунтування позову зазначила наступне.

15.12.2017 року о 18:13год. за адресою м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б.21 інспектором УПП м. Запоріжжя лейтенантом поліції 4 бат. 2 роти ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №237572 про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00грн., згідно якої, Позивач 15.12.2017 року о 18:05год. по вул. Республіканській, 21 у м. Запоріжжя керувала ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п.31.4.3 в ПДР - керувала ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами в темну пору доби в режимі ближнього світла.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без застосування принципу пропорційності, так як жодним доказом не підтверджено скоєння правопорушення, правопорушення вона не скоювала, внаслідок чого вказана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не зявилася, просила розгляд справи провести у її відсутність, задовольнити позов на підставах викладених у ньому.

В судове засідання відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином.

У відповідності до 4 ст. 229 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 15.12.2017 року серії ЕАА № 237572 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 15.12.2017 року о 18:05год. по вул. Республіканській, 21 у м. Запоріжжя водій керувала транспортним засобом Benny АР 5676 ВІ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п.31.4.3 в ПДР - керування ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами в темну пору доби в режимі ближнього світла.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 340.00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 15.12.2017 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 31.4.3 в ПДР України і обєктивними доказами не спростовав доводи Позивача, про те, що у темну пору доби ліва фара ближнього світла транспортного автомобіля під керуванням Позивача не працювала.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху Позивачем відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не було притягнуто відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України, а тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак є незаконними.

В зв'язку з чим постанова серії ЕАА № 237572 від 15.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, про притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП неправомірними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №237572 від 15.12.2017 року, складену інспектором 2 роти 4 батальйону лентенантом поліції УПП м. Запоріжжя ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Суддя : В.В. Калюжна