Справа № 366/3753/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 366/3753/17 Суддя (судді) першої інстанції: Тетервак Надія Андріївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Хаврат О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області на рішення Іванківського районного суду Київської області від 28.12.17р. у справі №366/3753/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

рішенням Іванківського районного суду Київської області від 28.12.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним рішення Управління соціального захисту населення Київської області Іванківської районної державної адміністрації № 01-03-2049 від 21.08.2017 року про відмову у видачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх неповнолітнім дітям ОСОБА_4, ОСОБА_5 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб; зобов'язано Управління соціального захисту населення Київської області Іванківської районної державної адміністрації взяти на облік ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та видати довідки про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 як внутрішньо переміщених осіб відповідно до ст.4 Закону України №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що обставини, з якими Закон №1706-VII пов'язує надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи відсутні, оскільки на момент початку окупації території АРК Позивачі вже не проживали на цій території та були зняті з обліку за місцем проживання задовго до початку окупації.

Через канцелярію суду від Апелянта надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від Позивачів - 1 та 2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована неможливістю прибуття у судове засідання уповноваженого представника, через зайнятість у іншій справі, що розглядається Іванівським районним судом Київської області.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Належне та завчасне повідомлення учасників провадження підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень. Окрім того, Позивачами не надано доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин суду, а також доказів відсутності можливості прийняти участь у судовому засіданні особисто.

Отже, враховуючи, що учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до частини 2 ст.313, п.2 ч.1 ст.311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та установлено судом першої інстанції, Позивачі звернулись до Управління із заявами про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб та видачу у зв'язку з цим відповідних довідок. До заяв було подано пакет документів.

За результатами розгляду цих заяв, Відповідачем прийнято рішення від 21.08.17р. №01-03-2049 про відмову у видачі довідки ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі п.п.4, п.п.5 п.10 ст. Закону №1706-VII, п.п. 4 п. 8 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Підставою для відмови слугувало те, що у заявників немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Позивачі звернулись з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачі є особами, які були змушені залишити своє місце проживання у результаті тимчасової окупації території, на якій Позивачі проживали, що підтверджується документально.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 15.04.14р. № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1207-VII) передбачено, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 20.10.14р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Закон №1706-VII) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1706-VII, підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Отже, виходячи системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що Законом №1706-VII чітко визначено обставини, з якими законодавець пов'язує надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи, а саме: проживання особою на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення, тобто з 20.02.14р.

Частиною 3 ст. 4 Закону №1706-VII передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.14р. № 509 (надалі Порядок) врегульовано механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка).

Відповідно до п. 2 Порядку, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Пунктом 3 цього Порядку визначені вимоги до оформлення заяви.

Відповідно до п. 4 Порядку, під час подання заяви про взяття на облік заявник пред'являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Отже, за змістом наведених правових норм, умовою надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є документальне підтвердження факту її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, на момент їх виникнення.

Колегією суддів установлено, що заявниками, серед іншого, було подано до Управління такі документи: копії паспортів ОСОБА_3, ОСОБА_2; довідки №02-17/472, №02-17/474 від 12.11.13р., видані Виконкомом Іванківського району Київської області; копії актів виконаних робіт ПТІ ПП «Солар Вінд»; копії посвідчень про відрядження ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що заявники фактично проживали на адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 22 липня 2013 року.

Вказані обставини підтверджуються наступним: згідно відмітки у паспорті ОСОБА_2 (графа «місце проживання/место жительства») Позивач-1 знята з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання (с. Прохолодне, Бахчисарайський район АР Крим) - 24.09.13р. (а.с.29); згідно довідки виданої Кухарівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів від 08.08.17р. №18, ОСОБА_6 прибула на навчання із Научненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Бахчисарайського району АР Крим 01 жовтня 2013 року та навчається по даний час у Кухарівській ЗОШ І-ІІІ (а.с. 86); згідно довідки від 02.11.13р. №0217/474, виданої Сільським головою Заруддянської міської ради Іванівського району Київської області (а.с. 83), ОСОБА_3 із дружиною та дітьми дійсно проживають без реєстраційного обліку з 22 липня 2013 року по даний час у АДРЕСА_1.

Таким чином, на момент виникнення обставин, з якими Закон № 1706 пов'язує право на отримання статусу внутрішньо переміщених осіб Позивачі не проживали на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 цього Закону.

Окрім того, у поданих Позивачами документах наявні розбіжності, а саме: у наказі про відрядження та актах виконаних робіт ПТІ ПП «Солар Вінд» вказано про те, що ОСОБА_3 у період з листопада 2013 року по лютий 2014 рік виконував роботу в селах Слобода, Кухарська, Заруддя, Кірове, Кухарі Іванівського району, в той час як у довідці від 20.06.14р. №02-17/340, виданої Заруддянською сільською радою та актах обстеження матеріально-побутових питань умов сім'ї від 27.06.14р. №254 зазначено про те, що ОСОБА_3 у період з 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року ніде не працював.

Пунктами 4, 5 ч. 10 ст. 4 Закону №1706-VII передбачено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо: у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті; докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до підпункту 4 п. 8 Порядку, заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку.

Отже, з огляду на те, що Позивачі, на момент виникнення обставин (окупація АР Крим з 20.02.14р.) з якими Закон №1706-VII пов'язує можливість отримання статусу внутрішньо переміщених осіб не проживали на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, що доведено матеріалами справи, підстави для надання такого статусу - відсутні.

Відповідно до положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року, суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги вищевказані обставини при прийнятті рішення, що призвело до невірного вирішення справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області на рішення Іванківського районного суду Київської області від 28.12.17р. у справі №366/3753/17- задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 28.12.17р. у справі №366/3753/17 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 20.03.18