Справа № 336/7176/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 336/7176/17
провадження № 2-а/336/94/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП м.Запоріжжя, в процесі розгляду справи у якості співвідповідача було притягнуто ОСОБА_2 За позовом ОСОБА_1 просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 373506 від 27.11.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає дії, пов»язані з винесенням зазначеної постанови протиправними, виходячи з наступного.

18.10.2017 р. на власному автомобілі Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1, він рухався по вул..Вороніна в м.Запоріжжя, де був зупинений співробітниками поліції. Причиною зупинки, зі слів поліцейського стало те, що позивач нібито здійснив рух у забороненому напрямку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.

На підставі цього відповідач ОСОБА_2 18.10.2017 р. виніс постанову серії ЕАА № 188169 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до начальника Управління патрульної поліції зі скаргою. За результатами розгляду його скарги було винесено рішення про скасування постанови ЕАА № 188169 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу направлено на новий розгляд.

30.11.2017 р. ним було отримано лист від Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя, яким йому було надіслано постанову про накладення адміністративного стягнення АР № 373506 від 27.11.2017 р.

Вказана постанова є незаконною, оскільки складена інспектором без врахування його зауважень та за відсутності доказів вчинення правопорушення, місце скоєння правопорушення зазначено не вірно, факт порушення ґрунтується на припущеннях.

Окрім того, в порушення вимог ст.258 КУпАП, відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник УПП м.Запоріжжя в судове засідання не з»явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали.

На підставі п.1 ч.3 ст.205 КАС України, суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів.

Вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази та оглянувши відеозапис, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд, на підставі ст.2 КАС України, перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом.

Як встановлено судом, 18.10.2017 р. поліцейським роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 188169 (а.с.5).

10.11.2017 р. начальником Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_3 було винесено рішення № 361 по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 188169 від 18.10.2017 р. (а.с.12-13), яким скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 188169 від 18.10.2017 р. скасована, а справа направлена на новий розгляд. Як зазначено в мотивувальній частині рішення під час розгляду скарги було встановлено, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки не виконання вимоги дорожнього знака 3.21 «В»їзд заборонено», та здійснення руху у забороненому напрямку, чим порушено вимоги пп.3.21 п.33.3 розділу 33 Правил, проте поліцейським було помилково зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме «м.Запоріжжя, вул..Вороніна, 2», замість «м.Запоріжжя, перехрестя вул..Магістральної шосе Харків Сімферополь», та час вчинення адміністративного правопорушення, а саме «09 годин 33 хвилини», замість «09 годин 20 хвилин». Також поліцейським ОСОБА_2 було роз»яснено ОСОБА_1 його права та обов»язки після винесення постанови, чим порушено вимогу ст.279 КУпАП, а тому обставини справи встановлені помилково.

27.11.2017 р. поліцейським роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 373506 (а.с.3-4). Згідно постанови 18.10.2017 р. о 09.15 год. в м.Запоріжжі на перехресті а/д Харків-Сімферополь та вул..Магістральної ОСОБА_1, керуючи т/з не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «кирпич», чим порушив п.п.8.4 в ПДР України.

За результатами розгляду адміністративної справи, ОСОБА_2 даною постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно доводів позивача щодо порядку та процедури розгляду справи відповідачем ОСОБА_2, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п»ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача ОСОБА_2, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позову в частині оскарження дій ОСОБА_2 з винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови від серії АР № 373506 від 27.11.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачаться, що ОСОБА_2 притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.8.4 в Правил дорожнього руху, за яким знак 3.21 віднесено до категорії заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідач не визнав вини у порушенні правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи та оглянувши відеозапис, дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 про відсутність беззаперечних доказів вчинення ним порушення ПДР України, не спростовані, доказів такого порушення, за викладених у постанові обставин, не надано.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що винесена відповідачем постанова про адміністративне правопорушення протирічить положенням ч.3 ст.2 КАС України, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а позов, пред»явлений до ОСОБА_2, задоволенню.

Ч.1 ст.46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач суб»єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В п.7 зазначеної норми дано визначення суб»єкта владних повноважень.

Виходячи з того, що позивачем оспорюється постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена поліцейським роти № 3 батальйону № 2 УПП м.Запоріжжя ОСОБА_2, як суб»єктом владних повноважень, то саме він є належним відповідачем у даній справі, а в задоволенні вимог ОСОБА_1, пред»явлених до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції слід відмовити, оскільки зазначене управління є неналежним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 373506 від 27.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, пред»явлених до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В.Дмитрюк