Справа № 560/1000/17
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1000/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 міської ради та просить поновити йому строк для звернення до суду із адміністративним позовом, визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради Рівненської області №82 від 04 лютого 2016 року "Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року №947 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з матеріалів справи 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 міською радою Рівненської області прийнято рішення №82 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року №947 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", яким серед іншого, підпункт 5.1 пункту 5 викладено у новій редакції, а саме: встановлено ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, за 1 кв. метр бази опадкування у розмірі 2 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року - для обєктів нежитлової нерухомості, крім господарських (присадибних) будівель (допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо), які використовуються без отримання прибутку."

Вважаючи дане рішення таким, що не відповідає вимогам пп.12.3.1.-12.3.7. п.12.3. ст. 12 та пп.4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вважає їх необгрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, покликаючись на заперечення проти позову, де вказує, що 28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-УШ (далі - Закон №71-VIII). На виконання вимог вказаного Закону, ОСОБА_4 міською радою 27.01.2015 року прийняте рішення №947 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки". Крім того, вказує, що Рішення №82 прийняте 04.02.2016 року, в той час, як адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення, поданий Позивачем у серпні 2017 року, тобто більше ніж через півтора року з дати прийняття оскаржуваного рішення. При цьому, жодних причин пропуску, які суд міг би взнати поважними, в адміністративному позові Позивачем наведено не було, що свідчить про порушення ним процесуальних строків для звернення за захистом порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 27 січня 2015 року № 947 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» встановлено на території міста Дубровиці податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з додатками 1-3, яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, для обєктів нежитлової нерухомості, зокрема, на інші будівлі (приміщення) в розмірі 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного податкового року за 1 м.кв. бази оподаткування (а.с.13-21).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Рівненської області від 04 лютого 2016 року № 82 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року № 947 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», внесено зміни до рішення міської ради від 27 січня 2015 року №947 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", зокрема, до підпункту 5.1 пункту 5 шляхом викладення його в новій редакції, а саме встановлено ставки податку для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб за 1 м.кв. бази оподаткування, зокрема, ставку податку для обєктів нежитлової нерухомості визначено в розмірі 2% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. Пунктом ІІ даного рішення визначено, що воно набуває чинності з дня прийняття і застосовується з 01 січня 2016 року (а.с.22-23).

Частиною 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» № 1160-IV від 11.09.2003 року (далі - Закон № 1160-IV) визначено, що регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері нормативно-правовим актом. Регуляторним органом, зокрема є місцевий орган виконавчої влади та орган місцевого самоврядування.

Приписами ч. 2 ст.13 Закону № 1160-IV визначено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Згідно п. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар міської ради забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організовує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Крім того, згідно ч.11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

За правилами ч. 2 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Отже, саме дата опублікування регуляторного акту органу місцевого самоврядування в офіційних друкованих виданнях, розміщення на офіційних сторінках відповідних органів влади у мережі Інтернет, визначає момент, коли особа дізнається про свої порушенні права та інтереси.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримано процедуру офіційного оприлюднення рішення №82 від 04 лютого 2016 року "Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року №947 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", відповідно до вимог Закону «Про доступ до публічної інформації», шляхом його публікації 04 лютого 2016 року, на офіційному веб-сайті ОСОБА_4 міцської ради (а.с.83).

Дані обставини свідчать, що про факт прийняття відповідачем даного рішення позивач фактично мав можливість дізнатись з дня його офіційного опублікування.

Позивач вказує, що він не є користувачем мережі Інтернет, а дізнатися про наявність оспорюваного рішення іншим чином він не міг, проте такі причини пропуску строку звернення до суду вказані позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки не є поважними, відтак підстави для поновлення строку звернення позивача до адміністративного суду відсутні.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Дубровицького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом щодо оскарження вищезазначеного рішення ОСОБА_3 звернувся 09 серпня 2017 року, тобто з порушенням встановленого приписами ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення, вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, а тому підстави для поновлення пропущених строків відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначенні обставини суд приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову ОСОБА_3 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 9, 122, 123, 240 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготолено 26 березня 2018 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду: ОСОБА_5