Справа № 405/3100/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3100/16-а
Провадження №2-а/405/57/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 рокуЛенінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, заступника начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, заступника начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №2 від 28 березня 2016 року (Серія АА №208562), винесену заступником начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3, якою її (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 040 грн. 00 коп. за порушення п.8 ст.19, ч.17 ст.25, ч.1 ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працює головним бухгалтером ВАТ «Кіровоградгаз», та 28.03.2016 року ВАТ «Кіровоградгаз» отримано лист ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС №6151/10/28-01-50-01-22 від 25 березня 2016 року «Про направлення протоколу про адміністративне правопорушення», до якого було також додано протокол про адміністративне правопорушення №12 від 24.03.2016 року (серія АВ №080919), яким було встановлено, що ОСОБА_1, головним бухгалтером ВАТ «Кіровоградгаз», допущена несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 11 265, 35 грн., що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: граничний термін сплати єдиного внеску 20.01.2016 року, а фактично сплачено 28.01.2016 року, та зазначено, що нею (позивачем) було порушено п.8 ст.9, ч.17 ст.25, ч.1 ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП.

Крім того, у вищезазначеному листі ДПІ було зазначено, що ДПІ листом від 18.02.2016 року №3447/10/28-01-50-01-06 викликала посадових осіб для надання інформації, необхідної для розгляду питання притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП, однак дані твердження ДПІ є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки, ні ВАТ «Кіровоградгаз», ні особисто вона (позивач) не отримували вищевказаний лист ДПІ, та, відповідно, була позбавлена можливості надати пояснення по справі.

Також зазначила, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у її відсутність, її не було своєчасно повідомлено про час та місце розгляду справи, крім того, відповідачем не було зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна вона (позивач) у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та при накладенні адміністративного стягнення всупереч вимог чинного законодавства не було враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують відповідальність, крім того, розгляд справи мав здійснюватися за місцем вчинення правопорушення, яким є Кіровоградська область, м.Кіровоград, вул.Володарського, буд.67, натомість справу було розглянуто в м.Дніпропетровськ, крім того, зазначене в постанові відповідача адміністративне правопорушення не є триваючим, на підставі чого стягнення повинно бути накладено в строк не пізніше, ніж через два місяці з дня його вчинення, тобто, не пізніше 20 березня 2016 року.

Вказала, що 04.04.2016 року на адресу ВАТ «Кіровоградгаз» надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 року №2, яка винесена заступником начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3, та якою її (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 2 040 грн. 00 коп.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що відповідно до п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п.4 і 5 ч.1 ст.4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 зазначеного Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадок, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені з абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночаснео з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забзпечення), у т.ч. у безготівковій чи натуральній формі. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом) є календарний місяць, крім платників, зазначених у п.п.4, 5 ч.1 ст.4 зазначеного Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

ВАТ «Кіровоградгаз» було надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (Додаток №4) за грудень, 2015 року 18 січня 2016 року, про що свідчить реєстрація звіту, в якому відображена загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 949 371, 14 грн.

За період з 06.01.2016 року по 20.01.2016 року було перераховано до бюджету єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 611 452, 17 грн.

Відповідно до інформації про стан розрахунків з бюджетом на 30.12.2015 року, наданої Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області 21.01.2016 року сума переплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету склала 326 653, 64 грн., відповідно 949 371, 14 грн. ( загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті за грудень, 2015 року 611 452, 17 грн. (розмір збору, перерахований до державного бюджету станом на 20.01.2016 року) +326 653, 64 грн. (сума переплати збору єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету станом на 30.12.2015 року = 11 265, 33 грн., тим самим, останнім днем подання звітності зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень, 2015 року є 20 січня 2016 року, відповідно 21 січня 2016 року є днем вчинення ВАТ «Кіровоградгаз» правопорушення.

Крім того, зазначила, що станом на 15 лютого 2016 року (дата складання ДПІ рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну оплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, отримане ВАТ «Кіровоградгаз» 23.02.2016 року, заборгованість ВАТ «Кіровоградгаз» по оплаті єдиного внеску за грудень, 2015 року була відсутня. ВАТ «Кіровоградгаз» самостійно було виявлено недостачу єдиного внеску та здійснено його оплату. Крім того, ВАТ «Кіровоградгаз» в строки, визначені чинним законодавством, було оплачено визначені в рішенні штраф та пеню в повному обсязі.

Також вказала, що ДПІ не було враховано ту обставину, що ВАТ «Кіровоградгаз» самостійно було виявлено та усунено арифметичну помилку, допущену при оплаті єдиного внеску, також поза увагою ДПІ залишилась та обставина, що ВАТ «Кіровоградгаз» станом на 30.12.2015 року мав переплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету в розмірі 326 653, 64 грн., що підтверджує відсутність намірів у посадових осіб товариства на вчинення правопорушення, визначеного ч.4 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, також поза увагою було залишено ту обставину, що ВАТ «Кіровоградгаз» не було оскаржено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну оплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15.02.2016 року та ту обставину, що ВАТ «Кіровоградгаз» в строки, визначені чинним законодавством України, було оплачено визначені в рішенні штраф та пеню в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в ньому, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, представник відповідача СДПІ у м.Дніпропетровську МГУ ДФС направив до суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, зазначивши на обгрунтування заперечень, що СДПІ у м.Дніпропетровську МГУ ДФС за результатами камеральної перевірки 15.02.2016 року було встановлено несвоєчасну сплату ВАТ «Кіровоградгаз» єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у січні 2016 року на загальну суму 11 265, 35 грн., а саме: граничний термін сплати задекларованого згідно звіту від 18.01.2016 року № єдиного внеску за грудень 2015 року у сумі 949 371, 14 грн. - 20.01.2016 року. Станом на 20.01.2016 року сума авансових внесків на особовому рахунку становила 938 105, 81 грн. Фактично погашення недоїмки проведено за рахунок платежів від 21.01.2016 року (платіжні доручення №1243 на суму 1 419, 39 грн. та №1244 на суму 819, 35 грн.), від 22.01.2016 року (платіжне доручення №1250 на суму 1 440, 46 грн.), від 27.01.2016 року ( платіже доручення №1255 на суму 536, 98 грн.) та від 28.01.2016 року у сумі 7 049, 18 грн. (платіжне доручення №1258 на суму 148, 00грн.), таким чином, так як фактично суму несвоєчасної сплати погашено 28.01.2016 року, то ця дата є датою вчинення ВАТ «Кіровоградгаз» правопорушення, та відповідно двохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності є 28 березня 2016 року, а не як зазначив позивач 20 березня 2016 року.

Крім того, вказали, що листом від 16.02.2016 року №3447/10/28-01-50-01-06 ВАТ «Кіровоградгаз» на підставі ч.14 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» направлено рекомендованим поштовим повідомленням винесене згідно ч.10 п.2 ч.11 ст.25 Закону рішення від 15.02.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у січні 2016 року, також у зазначеному листі було повідомлено, що на підставі п.1 ст.26 Закону №2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Також в період з 21.03.2016 року по 24.03.2016 року було здіснено декілька телефонних дзвінків з головним бухгалтером ОСОБА_1 стосовно порядку притягнення посадових осіб до адміністративної відпоідальності, чим спростовуються доводи позивача про те, що її (позивача) було позбавлено можливості брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, у звязкуз чим, та виходячи з того, що ані відповіді на лист від 16.02.2016 року, в якому відповідач просив надати пояснення осіб, винних в скоєні правопорушення та інформацію, необхідну для розгляду питання притягнення до адміністративної відповідальності, в т.ч. адреси для листувань, ані при телефонних розмовах позивач так і не надала, як і не надала необхідну інформацію, а тепер зазначає про те, що документи були надіслані на адресу підприємства, в свою чергу, відповідач, не отримавши необхідні відповіді на свої листи, - не може передбачати цю інформацію самостійно. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 року №2 (Серія АА №208562) не підлягає скасуванню, так як вона складена повною мірою з дотриманням норм законодавства на підставі встановлених порушень.

Заслухавши пояснення позивача на обгрунтування позовних вимог, враховуючи письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 березня 2016 року головним державним ревізором-інспектором сектору моніторингу адміністрування ПДБ відділу податкового супроводження підприємства житлово-комунального господарства та інших галузей СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФСУ складено протокол №12 про адміністративне правопорушення (серія АВ №080919), згідно з яким, при перевірці відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», встановлено, що головним бухгалтером ВАТ «Кіровоградгаз» ОСОБА_1 допущена несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 11 265, 35 грн., що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: граничний термін сплати єдиного внеску 20.01.2016 року, а фактично сплачено 28.01.2016 року (рішення від 15.02.2016 року №, чим порушено п.8 ст.9, ч.17 ст.25, ч.1 ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та в подальшому, на підставі зазначеного протоколу, заступником начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_328 березня 2016 року винесена постанова №2 про накладення адміністративного стягнення (серія АА №208562) в розмірі 2 040 грн. відносно ОСОБА_1, головного бухгалтера ВАТ «Кіровоградгаз» за ч.4 ст.165-1 КУпАП.

Зазначена постанова мотивована тим, що головним бухгалтером ВАТ «Кіровоградгаз» ОСОБА_1 було допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 11 265, 35 грн., що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: граничний термін сплати єдиного внеску 20.01.2016 року, а фактично сплачено 28.01.2016 року (рішення від 15.02.2016 року №, чим порушено п.8 ст.9, ч.17 ст.25, ч.1 ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Правомірність та законність зазначеної постанови є предметом оскарження позивачем ОСОБА_1

Частиною 4 ст.165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Субєктами зазначеного правопорушення є посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності.

В свою чергу, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення , повязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Посадові особи це особи, які постійно або тимчасово здійснюють функції представників влади, а також постійно або тимчасово займають на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обовязків, або виконують такі обовязки за спеціальними повноваженнями.

На підставі ст.14 КУпАП до адміністративної відповідальності за порушення законодавства з фінансових питань (ст.165-1 КУпАП) притягаються посадові особи, які вчинили адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена нормативно-правовими актами та/або посадовими інструкціями.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»від 08.07.2010 року № 2464-VIта Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язковедержавне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів в Україні від 09.09.2013р. за №455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.09.2013р. №1622/24154.

Відповідно до зазначеного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тим самим, судом відзначається що ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» в розумінні зазначених норм Закону, є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Статтею 6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4.3.6 Інструкції передбачено, що нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.9 зазначеного Законуєдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч.7 ст.9 Закону).

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону № 2464-VIплатники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до ч.ч.11, 12 ст.9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ Форми та строки подання звіту Порядку формуваннята подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435 страхувальники, крім зазначених у п.п.5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в п.п.2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору), укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців) у частині подання Звіту за таких осіб зобовязані формувати та подавати до фіскальних органів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Звітним періодом є календарний місяць.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами, що ВАТ «Кіровоградгаз» було надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (Додаток №4) за грудень, 2015 року, - 18 січня 2016 року, про що свідчить реєстрація звіту (номер реєстрації звіту в Реєстрі застрахованих осіб:484846, дата реєстрації звіту в реєстр застрахованих осіб: 18.01.2016 року, в якому відображена загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, в розмірі 949 371, 14 грн. (р.8 Звіту).

Відповідно до інформації Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області від 21 січня 2016 року про стан розрахунків ВАТ «Кіровоградгаз» з бюджетом станом на 30.12.2015 року , код платника 3365222, сума переплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету склала 326 653, 64 грн.

Крім того, за період з 06.01.2016 року по 20.01.2016 року ВАТ «Кіровоградгаз» було перераховано до бюджету єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 611 452, 17 грн., відповідно 949 371, 14 грн. ( загальна сума єдиного внеску, що підлягала сплаті за грудень, 2015 року) 611 452, 17 грн. (розмір збору, перерахований до державного бюджету станом на 20.01.2016 року) +326 653, 64 грн. (сума переплати збору єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету станом на 30.12.2015 року, = 11 265, 33 грн. як недоплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Крім того, судом відзначається, що при винесенні відповідачем рішення № від 15.02.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну оплату ( несвоєчасне перерахування) єдиного внеску заборгованість ВАТ «Кіровоградгаз» по оплаті єдиного внеску за грудень, 2015 року була відсутня, так як підприємство самостійно виявило арифметичну помилку (недоплату єдиного внеску в розмірі 11 265, 33 грн. та було здійснено його оплату).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані, зокрема, з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації.

Відповідно до п.2.1 Інструкції з оформлення орнанами державно податковох служби матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України 28.10.2009 року №585, уповноважені посадові особи органів державної податкової служби мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтями 51-2, 155-1, 163-1 - 163-4, 163-12, 164, 164-5, 177-2 КУпАП.

Відповідно до п.п.2.3, 2.4 Інструкції уповноважені посадові особи органів державної податкової служби України при виявленні адміністративних правопорушень

складають протоколи про адміністративне правопорушення на спеціальному бланку (додаток 1 до Інструкції). Протокол складається у двох екземплярах, що підписуються

посадовою особою, яка склала такий протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності . Один екземпляр протоколу залишається в органі державної податкової служби, другий під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2.13 Інструкції якщо справу уповноважений розглядати орган державної податкової служби України, протокол з іншими матеріалами справи

після його підписання (відмови від підписання) протоколу та реєстрації в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення передається керівнику (заступнику керівника) органу державної податкової служби, який буде

розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що посадова особа відповідного органу державної податкової служби, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, діє за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та неупередженому дослідженні

всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись нормами законодавства і правосвідомістю. Розглядаючи справу, уповноважена посадова особа органу

державної податкової служби може прийняти рішення про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Таке рішення детально мотивується в постанові у справі про адміністративне правопорушення. Приймаючи таке рішення, уповноважена посадова особа органу державної податкової служби повинна всебічно і об'єктивно розглянути справу, з'ясувати, чи можна вважатиправопорушення малозначним.

Відповідно до статей 276, 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою

особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених під час судового розгляду справи доказів, судом встановлено, що позивач не була своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки повідомлення ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС про необхідність зявитисяна засідання адміністративної комісії, яка відбудеться 28 березня 2016 року о 12.00 год. у м.Дніпропетровськ за адресою пр.Кірова, 57, кім.405, разом з протоколомбуло отримано уповноваженою особою ВАТ «Кіровоградгаз» 28 березня 2016 року, тобто в день розгляду справи про адміністративне правопорушення, тим самим, позивач обєктивно не могла прийняти участь у розгляді адміністративної справи та скористатись своїм правом на надання пояснень по суті справи під час її розгляду, а у відповідача, відповідно на час розгляду справи 28 березня 2016 року, були відсутні дані щодо своєчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в протоколі №12 про адміністративне правопорушення від 24 березня 2016 року складеного відносно позивача ОСОБА_1 також зазначено, що правопорушення вчинено за місцем знаходження ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» - м.Кіровоград, вул.Володарського, буд.67, тобто місцем вчинення правопорушення є м.Кіровоград, вул.Володарського, 67, тобто, справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута в м.Кіровограді, однак в порушення положень ст.276 КУпАП та вимог Інструкції розгляд справи було призначено в м.Дніпропетровськ.

Окрім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки особи, яка притягаєтья до адміністративної відповідальності. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення (обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона) особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим, судом відзначається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення за відсутності під час розгляду справи позивача ОСОБА_1, відсутності обєктивних даних щодо належного повідомлення останньої про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надання у звязку з цим будь-яких пояснень, заперечень, документів, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з'ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, зокрема, не було враховано ту обставину, що ВАТ «Кіровоградгаз» самостійно було виявлено та усунено арифметичну помилку, допущену при оплаті єдиного внеску, також поза увагою залишилася та обставина, що ВАТ «Кіровоградгаз» станом на 30.12.2015 року мав переплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до бюджету в сумі 326 653, 64 грн., що підтверджує відсутність намірів посадових осіб до вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача, не з'ясована суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), та відповідно до зазначеного вище свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП, що виключає склад адміністративного правопорушення в діях позивача.

Окрім того, частиною 4 ст. 165-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звертаючись до суду з позовом позивач ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» останнім днем подання звітності та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень, 2015 року є 20 січня 2016 року, про що також зазначено в протоколі №12 про адміністративне правопорушення, відповідно днем вчинення правопорушення, є 21 січня 2016 року.

Відповідач в поданих на адресу суду запереченнях зазначив, так як фактично суми несвоєчасної сплати єдиного внеску погашено лише 28 січня 2016 року, то, відповідно 28 січня 2016 року є датою вчинення ВАТ «Кіровоградгаз» правопорушення, та, оскільки встановлене порушеня саме як «несвоєчасна сплата», то і останній строк притягнення до відповідальності відповідно до ст.38 КУпАП (не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення) є 28 березня 2016 року, а не 20 січня 2016 року, як зазначено позивачем.

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер, та не є триваючими адміністративними проступками, належать такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів та державних цільових фондів, тощо, при цьому день вчинення правопорушення це, наприклад, порушення граничного дня подання декларації про доходи до податкового органу, пооушення граничного терміну подання платіжних документів до установ банків, щодо сплати податків, зборів та ін.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача було складено протокол про адміністративнеправопорушення, в якому зазначено, що головним бухгалтером ВАТ «Кіровоградгаз» ОСОБА_1 допущена несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 11 265, 35 грн., що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: граничний термін сплати єдиного внеску 20 січня 2016 року, а фактично сплачено 28 січня 2016 року, в той час, як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята відповідачем лише 28 березня 2016 року, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ст.38 КУпАП у два місяці з дня вчинення правопорушення, враховуючи також, що зазначене правопорушення не є триваючим, на підставі чого провадження у справі не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідач не надав суду достатніх та беззаперечнихдоказів в обґрунтуванняправомірності своїх дій, більш того, суд приходитьдо висновку про те, що оскаржувана позивачем ОСОБА_1 постанова №2 серії АА 3208562 про накладення адміністративного стягнення від 28 березня 2016 року, винесена заступником начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.165-1 КУпАП, не відповідає вимогам п.п.2, 3 ч.3 ст.2 КАС України, більш того строк накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення ч.4 ст.165-1 КУпАП на момент винесення 28 березня 2016 року постанови про накладення адміністративного стягнення закінчився, на підставі чого зазначена постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого з відповідача ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 69, 71, 94, 102, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, заступника начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №2 серії АА №208562 про накладення адміністративного стягнення від 28 березня 2016 року, винесену заступником начальника ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 040 грн. 00 коп.

Присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС , понесені судові витрати судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4