Справа № 826/12943/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року № 826/12943/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив»

до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Студія «Європозитив» звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 5 жовтня 2017 року № 1882 «Про заяву ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР № 00016-м від 26.02.2010) (ефірне, позивні: «NRJ»)».

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Закон України «Про телебачення і радіомовлення» та зазначає, що Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення без наявних правових підстав відмовлено Приватному акціонерному товариству «Студія «Європозитив» у продовженні строку дії ліцензії на мовлення.

Від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач посилається на закони України «Про телебачення і радіомовлення», «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та зазначає про правомірність рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 5 жовтня 2017 року № 1882 «Про заяву ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР № 00016-м від 26.02.2010) (ефірне, позивні: «NRJ»)», оскільки подані позивачем документи для продовження строку дії ліцензії не відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

26.02.2010 Приватному акціонерному товариству «Студія «Європозитив» Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення видана ліцензія на мовлення серії НР № 00016-м, строком дії: з 26.02.2010 до 27.02.2017. Відповідно до ліцензії, позивні - «NRJ», вид мовлення - ефірне (радіомовлення), територія розповсюдження програм - регіональне.

Відповідно до додатку № 1 до ліцензії на мовлення: засновник (співзасновники) - ТОВ «Українська кабельна мережа», м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова, 39-а, к. 124, , частка статутного капіталу - 50%; ЗАТ «Український медіа холдінг», м.Київ, проспект Оболонський, 16, , частка статутного капіталу - 50%. Власник (співвласник): ТОВ «Український Медіа Холдінг», м. Київ, провулок Куренівський, 17 Г, , частка статутного капіталу - 100%. Пов'язані особи: Відкрита акціонерна компанія «Юнайтед Медіа Холдинг Н.В.», Нідерланди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Украинская Медиа Группа», м. Київ, .

Згідно із додатком № 2 до ліцензії, керівником організації є ОСОБА_5. Додатком № 3 до ліцензії визначено докладні характеристики каналу мовлення, мережі мовлення, багатоканальної телемережі, додатками № 4 до ліцензії - програмну концепцію мовлення (будні дні), програмну концепцію мовлення (вихідні дні), розподіл програмного наповнення, додатком № 5 - організаціно-технічні, фінансові, інвестиційні зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2016 ПрАТ «Студія «Європозитив» звернулося до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення із заявою про видачу (продовження) строку дії ліцензії на мовлення НР № 00016-м від 26.02.2010 (ефірне регіональне радіомовлення з використанням частоти 106,2 МГц у м. Запоріжжі, потужність передавача - 1,0 кВт, обсяг мовлення - 24 години на добу).

Листами від 01.08.2016 за № 17/2255 та від 19.06.2017 за № 17/1233 Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повідомила позивача про необхідність усунення недоліків у поданих документах.

Як зазначено в листі Національної ради від 01.08.2016 № 17/2253, під час опрацювання наданих 22.07.2016 документів, структурними підрозділами зазначено недоліки, які унеможливлюють розгляд заяви:

- заявлений штатний розклад не відповідає розрахунку планової діяльності;

- в пункті 4 заяви необхідно вказати повний перелік пов'язаних осіб згідно визначення статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»;

- надати інформацію про структуру власності станом на останнє число місяця, який передує даті звернення із заявою згідно Порядку подання телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги інформації про структуру власності із зазначенням повного переліку пов'язаних осіб, кінцевого бенефіціарного власника, інформацію відповідно до відомостей про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевого бенефіціарного власника за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 02.10.2015 № 859;

- в організаційно-технічних зобов'язаннях необхідно зазначити спосіб доставки програм від студії до передавача.

З метою виправлення недоліків 03.05.2017 позивачем подано до Національної ради наступні документи: інформаційний лист, програмну концепцію (будні дні), програмну концепцію (вихідні дні), організаційно-технічні зобов'язання, фінансові та інвестиційні зобов'язання, відомості відповідно до декларації про майно, доходи і витрати, відомості про структуру власності.

За результатами розгляду поданих матеріалів, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято оскаржуване рішення від 05.10.2017 № 1882 «Про заяву ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР № 00016-м від 26.02.2010) (ефірне, позивні: «NRJ»)» відмовлено Приватному акціонерному товариству «Студія «Європозитив» у продовженні строку дії ліцензії на мовлення НР № 00016-м від 26.02.2010.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови у продовженні строку дії ліцензії на мовлення, визначено недотримання ПрАТ «Студія «Європозитив» вимог статті 12 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

В рішенні зазначено, що надані документи не дають змогу визначити всіх осіб, які мають пряму та/або опосередковану істотну участь у юридичній особі чи можливість значного або вирішального впливу на управління та/або діяльність юридичної особи ПрАТ «Студія «Європозитив», у тому числі відносини контролю між усіма особами в ланцюгу володіння корпоративними правами щодо цієї юридичної особи, а також визначити кінцевого бенефіціарного власника, у зв'язку з відсутністю жодних документальних підтверджень. Також в рішенні зазначено, що станом на 05.10.2017 інформацію про структуру власності ПрАТ «Студія «Європозитив» на офіційному веб-сайті не оприлюднено. Згідно з наданою інформацією, кінцевим бенефіціарним власником визначено громадянина України ОСОБА_6, проте, станом на 31.12.2015 у відомостях про кінцевого бенефіціарного власника у звітній інформації про структуру власності, яку надано ліцензіатом, а також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено ОСОБА_7. Також в рішенні вказано про те, що одним із власників компанія зазначає фізичну особу, яка зареєстрована в Белізі - ОСОБА_7, а також юридичну особу Трілано Ентерпрайзис Інк, яка зареєстрована на Британських Віргінських Островах, проте відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №143-р «Про перелік офшорних зон», Беліз (Центральна Америка) та Британські Віргінські Острови визначені офшорними зонами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 23.09.1997 № 538/97-ВР «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 538/97-ВР) Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Частиною другою статті 2 Закону № 538/97-ВР встановлено, що Національна рада у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про телебачення і радіомовлення", цим Законом, іншими законами України.

Діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об'єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень (частина перша статті 3 Закону № 538/97-ВР).

Національна рада здійснює регуляторні функції, передбачені законодавством України у сфері телерадіомовлення, зокрема, ліцензування телерадіомовлення (стаття 14 Закону № 538/97-ВР).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 538/97-ВР Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Відповідно до статті 18 Закону № 538/97-ВР ліцензування телерадіомовлення здійснює Національна рада (частина перша). Порядок ліцензування телерадіомовлення визначається Законом України "Про телебачення і радіомовлення" (частина третя статті 18 Закону № 538/97-ВР).

Відповідно до статті 33 Закону України від 21.12.1993 № 3759-XII "Про телебачення і радіомовлення" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3759-XII) кожний ліцензіат має право на продовження строку дії ліцензії на мовлення.

Для продовження строку дії ліцензії на мовлення необхідно не раніше ніж за 210 днів та не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії ліцензії подати до Національної ради заяву про продовження ліцензії на мовлення відповідно до вимог статті 24 цього Закону. Заяву про продовження строку дії ліцензії, подану раніше ніж за 210 днів до закінчення строку дії ліцензії, Національна рада повертає ліцензіату без розгляду протягом п'яти робочих днів з дня її надходження (частина друга статті 33 Закону № 3759-XII).

Заява про продовження строку дії ліцензії на мовлення розглядається і рішення щодо неї приймається не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії ліцензії (частина третя статті 33 Закону № 3759-XII).

За результатами розгляду заяви Національна рада приймає рішення про продовження строку дії ліцензії на мовлення або про відмову у продовженні строку дії ліцензії. Протягом п'яти робочих днів після прийняття відповідного рішення Національна рада письмово повідомляє заявника про результати розгляду його заяви. Копія рішення надсилається або видається. У рішенні про відмову у продовженні строку дії ліцензії Національна рада визначає підстави прийняття такого рішення відповідно до вимог частини сьомої цієї статті (частина четверта статті 33 Закону № 3759-XII).

Частиною сьомою статті 33 Закону № 3759-XII встановлено, що Національна рада може прийняти рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії на мовлення лише за умови, якщо:

а) ліцензіат подав заяву на продовження строку дії ліцензії пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії ліцензії;

б) протягом дії ліцензії ліцензіат порушував умови ліцензії та вимоги чинного законодавства. Ці порушення повинні бути підтверджені рішеннями та санкціями Національної ради, не скасованими у визначеному законодавством порядку, або відповідними судовими рішеннями;

в) ліцензіат не відповідає вимогам статті 9 або частини другої статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону № 3759-XII в Україні забороняється засновувати та брати участь в телерадіоорганізаціях або провайдерах програмної послуги:

- органам державної влади та органам місцевого самоврядування, юридичним особам, які вони заснували, на усіх рівнях ланцюга володіння корпоративними правами телерадіоорганізації, якщо рішення про їх створення або положення про них не передбачає повноважень засновувати телерадіоорганізації;

- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, зареєстрованим в офшорних зонах, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України, а також особам без громадянства;

- фізичним і юридичним особам, які є резидентами країни, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, а також юридичним особам, учасниками (акціонерами) яких є такі юридичні або фізичні особи, на усіх рівнях ланцюга володіння корпоративними правами телерадіоорганізації і кінцевим вигодоодержувачам;

- політичним партіям, профспілковим, релігійним організаціям та юридичним особам, які вони заснували, на всіх рівнях ланцюга володіння корпоративними правами телерадіоорганізації або провайдера програмної послуги;

- громадянам, які за вироком суду відбувають покарання у місцях позбавлення волі або визнані судом недієздатними.

Як встановлено під час розгляду справи, однією з підстав для відмови у продовжені строку дії ліцензії визначено ті обставини, що одним із власників Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» є фізична особа, яка зареєстрована в Белізі - ОСОБА_7, а також юридична особа Трілано Ентерпрайзис Інк, яка зареєстрована на Британських Віргінських Островах, проте відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 143-р «Про перелік офшорних зон», Беліз (Центральна Америка) та Британські Віргінські Острови визначені офшорними зонами.

Вказані обставини представник позивача не заперечує, проте зазначає, що ОСОБА_7 та Трілано Ентерпрайзис Інк не є засновниками (співзасновниками), або власником (співвласниками) Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив», вони лише наявні в ланцюгу власності, проте нормами чинного законодавства визначено, що не можуть бути виключно прямими власниками чи засновниками резиденти офшорних зон.

Разом з тим, статтею 1 Закону № 3759-XII встановлено, що власник суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення - фізична особа або юридична особа, стосовно якої не існує фізичних осіб, яка володіє прямою або опосередкованою істотною участю суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення (крім фізичних осіб, які здійснюють опосередковане володіння істотною участю виключно за дорученням, за відсутності інших ознак опосередкованого володіння). Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) є власником суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення.

Істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу часток (паїв, акцій) суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління таким суб'єктом інформаційної діяльності. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює вона контроль прямого власника істотної участі в суб'єкті інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами зазначеного суб'єкта інформаційної діяльності.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що положення Закону України «Про телебачення і радіомовлення» є доволі чіткими щодо заборони діяльності телерадіокомпаній засновником (співзасновниками), власником (співвласниками) якої є нерезидент (нерезиденти), в тому числі, які є власниками опосередкованої істотної участі суб'єкта інформаційної діяльності, що зареєстровані в одній з офшорних зон, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

При цьому, метою запровадження відповідного обмеження є забезпечення прозорості структури телерадіокомпанії, недопущення контролю з боку фізичних чи юридичних фірм телерадіокомпанії, які передбачені статтею 12 цього Закону, в тому числі через компанії зареєстровані в офшорних зонах, контроль щодо яких з боку регулятора в частині прозорості структури є утрудненим у силу забезпечення конфіденційності інформації таких компаній.

З огляду на встановлені у суді обставини суд зазначає про обґрунтованість висновків відповідача щодо істотної опосередкованої участі нерезидентів в Приватному акціонерному товаристві «Студія «Європозитив», які зареєстровані в офшорних зонах, перелік яких передбачений Кабінетом Міністрів України, що не відповідає вимогам частини третьої статті 12 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", що є підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на частину сьому статті 24 Закону № 3759-XII, як на обгрунтованість доводів щодо прийняття Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії на мовлення без наявних правових підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до частини сьомої статті 24 Закону № 3759-XII Національна рада у разі подання неповного пакета документів (у тому числі невиконання або несвоєчасного виконання заявником запиту, передбаченого абзацом другим частини п'ятої цієї статті) чи їх невідповідності вимогам цього Закону, або якщо подані документи не відповідають вимогам щодо прозорості структури власності заявника, ухвалює рішення про повернення документів заявникові без розгляду.

Разом з тим, відповідачем відмовлено у продовженні строку дії ліцензії в зв'язку із встановленням істотної опосередкованої участі ОСОБА_7 та Трілано Ентерпрайзис Інк в ПрАТ «Студія «Європозитив», які зареєстровані в офшорних зонах, що заборонено частиною третьою статті 12 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та є самостійною підставою для відмови в продовженні дії ліцензії. Наведений недолік не є недоліком документів щодо прозорості структури власності, а є невідповідністю вимогам Закону, що не може бути виправлено поданням інших документів.

Щодо доводів відповідача про подання ліцензіатом документів, які свідчать про наявність підстав для переоформлення ліцензії на мовлення, оскільки у поданому компанією інформаційному листі та у відомостях про структуру власності кінцевим бенефіціарним власником зазначений громадянин України - ОСОБА_6, проте до заяви про продовження строку дії ліцензії на мовлення НР № 00016-м компанія додала витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому кінцевим бенефіціарним власником зазначений ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону №3759-XII структура власності суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення визнається прозорою, якщо інформація, оприлюднена на його офіційному веб-сайті та надана Національній раді, дає змогу визначити всіх осіб, які мають пряму та/або опосередковану істотну участь у юридичній особі чи можливість значного або вирішального впливу на управління та/або діяльність юридичної особи, у тому числі відносини контролю між усіма особами в ланцюгу володіння корпоративними правами щодо цієї юридичної особи, а також визначити кінцевого бенефіціарного власника.

У разі зміни даних, передбачених частиною третьою цієї статті або абзацами п'ятим і шостим частини четвертої статті 27 цього Закону, ліцензіат подає Національній раді заяву про переоформлення ліцензії на мовлення за встановленою Національною радою формою (частина перша статті 35 Закону №3759-XII).

Частиною другою статті 35 Закону №3759-XII встановлено, що до заяви додаються завірені у встановленому порядку копії документів, які підтверджують необхідність внесення змін до ліцензії.

Як вбачається з декларації про довірчу власність від 13.11.2016, кінцевий бенефіціарний власник змінився 13.11.2016.

Разом з тим, частину третю статті 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» доповнено підпунктом "ґ", за яким підставами для переоформлення ліцензії на мовлення є зміна відомостей про прямого власника (співвласників) та/або кінцевого бенефіціарного власника (контролера) заявника, згідно з Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» від 01.11.2016 №1715-VIII, який набрав чинності 30.11.2016.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що кінцевий бенефіціарний власник змінився до набрання чинності відповідними змінами, суд зазначає про відсутність підстав для застосування наведеної норми до правовідносин, які мали місце до набрання такою нормою чинності.

При цьому, суд зазначає, що зміни про кінцевого бенефіціарного власника здійснені після подачі позивачем заяви про продовження строку дії ліцензії, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для висновку про непрозорість структури власності позивача. Як зазначив представник позивача, про зміну кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «Студія «Європозитив» дізналося у березні 2017 року. При цьому, до Національної ради позивачем надіслано 30.03.2017 звіт про структуру власності станом на 31.12.2016, де містилася інформація про нового бенефіціарного власника ОСОБА_8.

Щодо відсутності структури власності на офіційному веб-сайті позивача, суд зазначає наступне.

Представником позивача на підтвердження наявності розміщення структури власності на Інтернет-сайті radioclub.ua надано роздруківку з сайту станом на 05.12.2017.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження чи спростування обставин щодо розміщення інформації на офіційному веб-сайті позивача на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження доводів представників сторін, суд позбавлений можливості надати оцінку обставинам щодо виконання позивачем вимог частини четвертої статті 12 Закону № 3759-XII.

Разом з тим, суд зазначає, що наведені в оскаржуваному рішенні обставини щодо подання позивачем документів для продовження строку дії ліцензії, які не відповідають вимогам чинного законодавства, не впливають на правомірність прийнятого рішення, оскільки під час розгляду справи встановлено наявність істотної опосередкованої участі нерезидентів в ПрАТ «Студія «Європозитив», які зареєстровані в офшорних зонах, перелік яких встановлений Кабінетом Міністрів України, що заборонено частиною третьою статті 12 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та є самостійною підставою для відмови в продовженні дії ліцензії відповідно до частини шостої цієї статті.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про правомірність рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 5 жовтня 2017 року № 1882 «Про заяву ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР № 00016-м від 26.02.2010) (ефірне, позивні: «NRJ»)».

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева