Справа № 826/2551/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2551/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Файдюка В.В.,

Чаку Є.В.,

секретаря Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи: публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", Національний Банк України про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - Відповідач та/або уповноважена особа), треті особи: публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", Національний Банк України та просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2677 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", оформленого повідомленням про нікчемність договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 14 грудня 2007 року № 2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4 і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 02 вересня 2014 року за реєстровим № 6767; визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2675 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", оформленого повідомленням про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Довіра і гарантія".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з'явились представник позивача та представник апелянта (відповідача). Представник апелянта (відповідача) підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу повністю, представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю "Український Промисловий Банк" укладено кредитний договір № 2242/ФКВ-07, відповідно до умов якого, позивач отримує кредит у сумі 100000 доларів США, терміном погашення (повернення) до 13 грудня 2010 року.

На виконання умов зазначеного договору позивач уклав 14 грудня 2007 року з ТОВ "УКРПРОМБАНК" договір іпотеки № 2242/1/Zфквіп-07, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 8556д.

В іпотеку було передано належну на праві власності позивачу земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

14 грудня 2007 року між ТОВ "УКРПРОМБАНК" (як кредитором) та ОСОБА_9 (як поручителем) та ОСОБА_4 (як божником) укладено договір поруки № 2242/ Zфпор-07, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання божником зобов'язань за кредитним договором, за яким останній зобов'язаний до 13 грудня 2010 року повернути кредит у розмірі 100000,00 доларів США, сплатити проценти та штрафні санкцій у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

ТОВ "Укрпромбанк" на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань відступив права первісного кредитора за вищезазначеними договорами, а також забезпечувальними правочинами, на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

23 вересня 2009 року відповідно до акту приймання-передачі № 689 ПАТ "Дельта Банк" прийняв по клієнту ОСОБА_4 договори за зобов'язаннями перед ТОВ "УКРПРОМБАНК".

31 липня 2014 року протоколом засідання кредитного комітету № 37/11-1 АТ "Дельта Банк" прийнято рішення про зміну умов кредитування ОСОБА_4 за кредитним договором № 2242/ФКВ-07 від 14 грудня 2007 року.

На виконання даного рішення ОСОБА_4 прийнято умови по зміні умов кредитування та сплачено банку суму у розмірі 25000 тисяч доларів США (одним платежем). Вказане підтверджується копією квитанції № 73208406 від 02 вересня 2014 року проведену Київським відділенням № 5 АТ "Дельта Банк".

Зважаючи на те, що позивачем виконано пункт протоколу про внесення 25000 доларів США, банком 02 вересня 2014 року укладено з товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" договір про відступлення права вимоги по зобов'язанням ОСОБА_4 та укладено договір про розірвання дії договору іпотеки № 2242/1/ Zфквіп-07.

14 листопада 2016 року представником ПАТ "Дельта Банк" подано до суду позовну заяву до факторингової компанії ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" про визнання договору купівлі-продажу права вимоги від 02 вересня 2014 року недійсним, з якої позивач дізнався про наявність повідомлень відповідача від 01 грудня 2015 року № 2677 та 2675.

Повідомленням № 2677 від 01 грудня 2015 року позивача повідомлено про нікчемність договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 14 грудня 2007 року № 2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4 і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 02 вересня 2014 року за реєстровим № 6767.

Повідомленням № 2675 від 01 грудня 2015 року позивача повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу права вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія".

Вказані повідомлення містять посилання на частину 2 статті 215 ЦК України та частину 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як на підставу їх нікчемності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Правління Національного банку України №150 від 02 березня 2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Інформація, розміщена на офіційному сайті Фонду 05 серпня 2015 року, свідчить, що з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ "Дельта Банк", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №147 від 03 серпня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" до 02 жовтня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02 жовтня 2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон України № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 26, ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання покладених функцій, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наділена певними повноваженнями та обов'язками, визначеними статтями 37 та 38 Закону № 4452-VI.

Зокрема, частиною 2 статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, пунктом 1 частини 4 зазначеної статті визначено, що уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу статті 38 Закону № 4452-VI вбачається, що вищезазначені заходи спрямовані на забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Таким чином, перевірка правочинів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, є обов'язком уповноваженої особи Фонду.

Враховуючи, що тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено з 03 березня 2015 року, а договір про внесення змін і доповнень до Іпотечного договору № 2242-1-Zфквіп-07 та договір купівлі-продажу прав вимоги укладено 02 вересня 2014 року, відповідач був зобов'язаний здійснити перевірку цих договорів на предмет наявності ознак нікчемності.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Положеннями Закону № 4452-VI не встановлено вимог до форми та змісту повідомлення про нікчемність.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за своєю правовою природою таке повідомлення носить характер рішення, яке приймається суб'єктом владних повноважень на виконання покладеної на нього державою функції.

Відповідач зазначає, що уклавши договір про внесення змін і доповнень до іпотечного договору, банк взяв на себе зобов'язання щодо припинення іпотеки і обтяження нерухомого майна, що стало однією з причин неплатоспроможності банку, а виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим.

Здійснивши відступлення прав вимоги згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги у розмірі, який за офіційним курсом НБУ складав 1914266,73 грн за ціною 10000,00 грн, яка більше ніж на 99% відрізняється від розміру (вартості) прав вимоги, банк фактично відмовився від власних майнових вимог.

Разом з тим, відповідачем не наведено жодної обставин, які б беззаперечно могли б свідчити про наявність причинно-наслідкового зв'язку між укладеним договором та неспроможністю банка виконати свої фінансові зобов'язання чи відчуження майна за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком).

Повідомлення про нікчемність договорів № 2677 та 2675 від 01 грудня 2015 року не містять жодних посилань на обґрунтування твердження щодо їх нікчемності.

Докази на підтвердження факту наявності інших підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання нікчемними правочинів визначених в повідомленнях від 01 грудня 2015 року № 2675 та 2677, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності та законності винесених ним рішень, не зазначено у чому саме виражена нікчемність правочинів, а лише наведені норми, які визначають підстави для нікчемності правочинів.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 20 березня 2018 року.