Справа № 820/495/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 р. справа №820/495/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Єлісеєва М.І.,

представників відповідача - Бондаренко Є.Д., Клюєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ПЕРСПЕКТИВА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "ПЕРСПЕКТИВА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області податкові повідомлення-рішення від 18.10.2017 № та №.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив позивачем зазначено, що ПрАТ «Перспектива» належним чином, у т.ч. щодо дотримання строків платежів, виконано умови розстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу). За таких обставин, на думку позивача, з урахуванням розстрочення податкового боргу застосування відповідачем до ПрАТ «Перспектива» на підставі п.126.1 ст.126 ПК України відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов'язання суперечить приписам ПК України, а отже є протиправним.

Також позивачем зазначено, що нарахування штрафних санкцій відповідачем здійснено із порушенням строків давності притягнення платника податків до відповідальності.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що розстрочення виконання судового рішення не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі, в порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством, у зв'язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому, через канцелярію суду надав заяву про часткову зміну (уточнення) підстав позову, в якій посилався на порушення контролюючим органом приписів ст.102 ПК України.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримали правову позицію, викладену у відзиві, та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 29.09.2017 фахівцем контролюючого органу проведено камеральну перевірку ПРАТ «ПЕРСПЕКТИВА» з питань дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб за 2014-2017 роки по орендній платі з юридичних осіб.

За результатами цієї перевірки складений Акт від 29.09.2017 №13977/20- 40-12-14-19/31344111 «Про результати камеральної перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРСПЕКТИВА" (п.н. 31344111) з питання дотримання термінів сплати податкових зобов'язань на 2014 - 2017 рік по орендній платі за землю юридичних осіб».

За висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгоджених податкових зобов'язань з плати за землю (орендна плата за землю) на 2014 рік (№ від 30.01.2014), на 2015 рік (№ від 30.01.2015), на 2016 рік (№ від 22.02.2016), чим порушено п. 57.1 ст. 57 ПК України.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення від 18.10.2017 № та №.

До суду не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від 18.10.2017 № та № в адміністративному порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

19.04.2016 між Київською ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області і ПРАТ «ПЕРСПЕКТИВА» укладено Договір №1 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яким ПРАТ «ПЕРСПЕКТИВА» надано розстрочення податкового боргу з орендної плати за земельну ділянку на загальну суму 2 900 000,00 грн. під проценти строком з 19.04.2016 по 29.12.2016.

25.04.2016 між Київською ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області і ПРАТ «ПЕРСПЕКТИВА» укладено Договір №2 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яким ПРАТ «ПЕРСПЕКТИВА» надано розстрочення податкового боргу з орендної плати за земельну ділянку на загальну суму 1 374 866,28 грн.

Суд зазначає, що пунктом 100.1 ст.100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Норма пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Зазначене пояснюється тим, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Ураховуючи наведене, розстрочення чи відстрочення сплати грошових зобов'язань не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Обставини, які зумовлюють застосування штрафу, передбаченого пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, виникають у силу самого факту погашення грошового зобов'язання з простроченням строків, передбачених Податковим кодексом України, а не строків, визначених у договору між платником податків та контролюючим органом.

Такий договір не може встановити інших строків сплати узгодженого податкового зобов'язання порівняно з тими, що визначені нормами Податкового кодексу України.

Обсяг податкового обов'язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, у тому числі пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у договорі, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Тобто, посилання позивача на порушення податковим органом приписів ст.102 ПК України у межах спірних правовідносин є необґрунтованим, оскільки застосування штрафних санкцій, передбачених ст.126 ПК України, можливе лише у разі погашення податкового боргу.

У свою чергу розстрочення у порядку ст.100 ПК України сума податкового боргу (сплата якої на час укладення договорів №1 та №2 вже була простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).

При цьому проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, нараховані у межах терміну перенесення строків сплати платником податків його податкового боргу, при цьому штрафні санкції, визначені ст.126 ПК України, застосовані до позивача поза межами терміну, на який перенесено строк сплати податкових зобов'язань позивачем на підставі договорів, а саме за час затримки до/після настання строку сплати за відповідним рішенням.

Щодо посилань представника позивача на протиправність проведення камеральної перевірки на підставі рішень ОДПС №1 від 19.04.2016 та №2 від 25.04.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до приписів пунктів 3.4 -3.6 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, прийнятого для реалізації положень ст.100 ПК України, підрозділом, до функцій якого належать питання розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), органу доходів і зборів за місцем реєстрації платника податків (за місцем обліку грошового зобов'язання (податкового боргу)) реєструються прийняті рішення про розстрочення (відстрочення), у тому числі й рішення, прийняті органами доходів і зборів вищого рівня, стосовно платників податків, які перебувають у них на обліку, в журналі реєстрації надання розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) (далі - журнал) (додаток 3), який ведеться в електронному вигляді.

Реєстрація здійснюється в день прийняття або отримання рішення про розстрочення (відстрочення).

Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття або отримання рішення орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків (або за місцем обліку його грошового зобов'язання (податкового боргу)) укладає з цим платником договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) (додаток 4).

Строк дії договору починається з дати його підписання.

У день укладання договору про розстрочення (відстрочення) підрозділ, до функцій якого належать питання розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), вносить до журналу відомості про укладений договір, які переносяться до ІС органів доходів і зборів.

Не пізніше дня, наступного за днем внесення до журналу відомостей про укладений договір, копія такого договору передається підрозділу, до функцій якого належить ведення обліку надходжень з податків, зборів, платежів, для проведення звірки повноти та правильності відображення розстрочених (відстрочених) сум в ІС органів доходів і зборів.

Тобто, контролюючим органом в процесі проведення камеральної перевірки правомірно враховано інформацію із бази даних, а саме внесені до ІС відомості щодо рішень №1 від 19.04.2016 та №2 від 25.04.2016.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність податкових повідомлень-рішень від 18.10.2017 № та № про застосування до позивача штрафних санкцій, а тому позовні вимоги про скасування зазначених вище податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "ПЕРСПЕКТИВА" (вул.Гвардійців Широнінців, б.1А, м.Харків, 61060, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 26 березня 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.