Справа № 642/241/18
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"19" березня 2018 р.
Справа №642/241/18
Провадження № 2-а/642/64/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Шрамко Л.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальону №3 УПП у м.Харків ДПП лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
22 січня 2018 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальону №3 УПП у м. Харків ДПП лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення БР №853541 від 05.01.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05 січня 2018 року о 08 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем VW Passat, д.н. НОМЕР_1 , по трасі м-03, 423 км, був зупинений інспектором патрульної поліції Ткаченком Д.О.. та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 8.4 «г» (рух прямо зі смуги для руху тільки ліворуч). В результаті ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (постанова БР №853541 від 05.01.2018). Однак поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча ОСОБА_1 не погоджувався з допущеним правопорушенням. Позивач зазначає, що факти, викладені в постанові, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, в постанові відстуні посилання на технічні засоби, якими б був зафіксований факти порушення п. 8.4 «г» ПДР. Вказану постанову позивач вважає незаконною та протиправною. Посилаючись на викладене, позивач просив суд скасувати вищезазначену постанову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 23 січня 2018 року було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без їх повідомлення (виклику), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
05 січня 2018 року інспектором роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Ткаченко Д.О. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення (постанова серія БР №853541) за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
Згідно вказаної постанови 05.01.2018 о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VW Passat, д.н. НОМЕР_1 , по трасі м-03, 423 км здійснив рух прямо зі смуги для руху тільки ліворуч згідно дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», чим порушив пункт 8.4 «г» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі №1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Згідно ст.. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак відповідач належних і допустимих доказів для спростування позовних вимог не надав. Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 ПДР відсутні.
Виходячи з того, що позивач не визнавав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але таких доказів суду не представлено.
З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальону №3 УПП у м. Харків ДПП лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову інспектора роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича серії БР №853541 від 05.01.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Л.Шрамко