Справа № 209/42/18
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/42/18
Провадження № 2-а/209/29/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське Дніпропетровської області адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліцейського сектору реагування патрульної поліції Дніпровського відділення поліції Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 грудня 2017 року серії НК № 188043, що складена поліцейським сектору реагування патрульної служби Дніпровського ВП Камянського ВП ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. та скасувати її.

На обґрунтування позову зазначив, що 27 грудня 2017 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Дніпровського ВП Камянського ВП сержантом поліції ОСОБА_2 на нього, ОСОБА_1, було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. Постанова була складена за порушення ним зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів. Згідно вказаної постанови, він, начебто, 27 грудня 2017 року о 18 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 магазину «АТБ» здійснив зупинку на межі, яка позначена дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід», чим порушив п. 8.1 Правил дорожнього руху. Вважає накладене на нього стягнення незаконним. 27 грудня 2017 року о 18 годині 10 хвилин він дійсно здійснив зупинку на автомобілі ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_2, по вул. Івана Франка біля магазину «АТБ». Коли він вїхав на вул. ОСОБА_4 для подальшого здійснення зупинки біля магазину «АТБ», він бачив всі дорожні знаки та розмітки, які були позначені. Він зупинив транспортний засіб біля дорожньої розмітки, що позначає місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід». Біля дорожньої розмітки на стовпі електроопори також було встановлено дорожній знак «Місце для стоянки» та таблиця «Інвалід», що підтверджується фотознімком. При здійсненні зупинки він не виїхав на межу дорожньої розмітки та не пересік місце, що позначено відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку або стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а лише здійснив зупинку біля вищевказаної межі, а саме перпендикулярно дорожній розмітці, та своїми діями він не створив перешкод таким водіям у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів. Коли він вже відїхав близько 50-60 метрів від вищевказаного місця, його зупинив сержант поліції ОСОБА_2 та повідомив його про те, що він порушив п. 8.1 ПДР України і здійснив зупинку на межі, яка позначена дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід». Він зауважив поліцейському, що ним не були порушені правила зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці або стоянці керованих ними транспортних засобів. Також автомобіль не стояв на межі, яка позначена дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковим знаком з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід». Вважає, що при винесенні постанови поліцейським були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки постанова була винесена без його присутності у службовому транспортному засобі, внаслідок чого він не зміг ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, подати докази, заявити клопотання, скористатися допомогою адвоката. Таким чином, його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, тому що ним не були порушені Правила дорожнього руху України.

Позивач у судовому засідані в своєму вступному слові стисло виклав зміст та підстави своїх вимог, та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Позов підтримував, просив його задовольнити. Також надав пояснення про те, що 27 грудня 2017 року о 18 годині 10 хвилин він керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_3, та зупинився на автомобілі біля магазину «АТБ», що розташований по вул. Івана Франка в м. Камянське. Зліва від нього також здійснив зупинку мікроавтобус. Він бачив знак з таблицею «Інвалід» та розмітку на асфальті 1.30, що позначає місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів і на яких є розпізнавальний знак «Інвалід». Він не доїхав до розмітки 1.30, а підїхав до зображення знаку на асфальті, де залишив автомобіль та пішов у магазин, що знаходиться біля «АТБ». Одразу ж повернувшись, сів в автомобіль, почав відїжджати від місця стоянки і хотім їхати додому. Проте за 50-60 метрів від місця стоянки був зупинений поліцейськими, які запитали чи добре він себе почуває, чи не перебуває він у стані алкогольного спяніння, після чого відповідач ОСОБА_2 повідомив його, що він здійснив зупинку на межі дорожнього знаку з табличкою, що означає стоянку для автомобілів, якими керують інваліди, та показав фотографії на своєму мобільному телефоні. Він запитав, чому його одразу на місці стоянки не зупинили, на що поліцейський ОСОБА_2 відповів, що він порушив правила дорожнього руху. Він заперечував проти доводів поліцейського, наполягаючи на тому, що фотографії у телефоні не є доказом, але відповідач все одно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, розяснивши, що він має право оскаржити винесену постанову. Він розписався про отримання постанови.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму вступному слові проти позову заперечував та надав пояснення про те, що 27 грудня 2017 року він разом з поліцейським Єрьоміним ніс патрулювання біля магазину «АТБ» по вул. Івана Франка в м. Камянське. На стоянці біля магазину «АТБ» вони побачили автомобіль ВАЗ 21013, який здійснив стоянку на місці, що передбачено для стоянки автомобілів інвалідів. В автомобілі нікого не було. Він сфотографував на мобільний телефон автомобіль позивача на місці порушення правил дорожнього руху, а потім вони на поліцейському автомобілі відїхали, щоб не перекривати рух іншим транспортним засобам. Зупинилися приблизно за 30 метрів від автомобіля правопорушника і чекали водія автомобіля ВАЗ. Приблизно через 5 хвилин прийшов водій, сів в автомобіль і почав рух заднім ходом від місця стоянки, а потім у напрямку вулиці ОСОБА_4, тобто у бік, де знаходився поліцейський автомобіль. Він зупинив автомобіль позивача, представився йому та запитав, чи він є водієм автомобіля і чи він припаркував автомобіль на місці для автомобілів інвалідів. Він підтвердив, що керував автомобілем ВАЗ і здійснив стоянку біля магазину «АТБ», але заперечував, що він порушив правила дорожнього руху. Вони разом підходили до місця стоянки, він показував позивачу знак і розмітку для автомобілів інвалідів. Після чого він склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. Водій був ознайомлений з правами та йому була вручена копія постанови. Факт порушення позивачем ПДР України підтверджується зробленими на місці вчинення правопорушення фотознімками, скопійованими на компактдиск та наданими суду.

Вислухавши вступне слова позивача та відповідача, зясувавши обставини та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року о 18 годині 10 хвилин відповідачем поліцейським сектору реагування патрульної поліції Дніпровського ВП Камянського ВП сержантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова серії НК № 188043 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив зупинку на межі, яка позначена дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід», чим порушив п. 8.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

За скоєння адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 5).

Копія постанови була вручена позивача, що підтверджується його підписом у постанові. Також позивачу було розяснено його право на оскарження постанови, що не заперечувалося в судовому засіданні ОСОБА_1

При оформленні вказаної вище постанови позивач не надавав письмових заперечень.

У позовній заяві та в судовому засіданні позивач стверджував, що він бачивдорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» та розмітку на асфальті 1.30, і зупинився не на межі, яка позначена дорожнім знаком 5.38, а підїхав до зображення розмітки на асфальті, не наїзжаючи на неї.

Проте, такі твердження позивачем спростовується наданим відповідачем компактдиском та фото з зображенням автомобіля позивача та місця його стоянки, з яких вбачається, що позивач здійснив стоянку автомобіля ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, яким він керував, саме на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» та дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п. 8.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення.

Зупинка та стоянка автомобіля позивача у вказаному місці не була вимушеною або такою, що виникла внаслідок аварійної ситуації.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Знак 5.38 ПДР України застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 до дорожнього знаку 5.38 означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобіля, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог ПДР України.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Суд приходить до висновку про те, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, оскільки в порушення п. 8.1 ПДР України, здійснив зупинку та стоянку свого автомобіля, без наявної аварійної ситуації, на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» та дорожньою розміткою 1.30, тобто у місці призначеному для стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Згідно ч.5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В діяннях позивача, зазначених в постанові про накладення адміністративного стягнення серії НК № 188043 від 27 грудня 2017 року, вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. .

Суд вважає, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції Дніпровського ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах своєї компетенції та відповідно діючого законодавства.

Керуючись статтями 242 - 246, 250, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліцейського сектору реагування патрульної поліції Дніпровського відділення поліції Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Повне судове рішення складено 18 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.