Справа № 661/177/18
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/177/18
Провадження № 2-а/661/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої - судді М.Є. Бойко,

за участю секретаря - І.В. Ярошенко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Нова Каховка Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Гераськіна Руслана Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №869539, винесену інспектором роти №1 управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Гераськіним Р.О. 11 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що того дня він супроводжував ОСОБА_3, яка перебувала за кермом легкового автомобіля Хонда, д/н НОМЕР_1, належного їй на праві власності, та, знаходячись в м.Херсоні по вул.Привокзальній, 3-а, зважаючи на завантаженість дорожнього руху в районі залізничного вокзалу, здійснила стоянку вищевказаного транспортного засобу у вільному місці для паркування, зупинки, стоянки транспортних засобів на місці, призначеному для осіб з інвалідністю позначеному дорожньою розміткою 1.30 ПДР. Він провів її на потяг, а остання,з метою повернення автомобілю до м.Нова Каховка, передала йому ключи від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після того, як він повернувся до припаркованого автомобіля на місце стоянки, до нього підійшов інспектор патрульної поліції та почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення, якою, вказуючи на порушення ним правил дорожнього руху, притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020 грн.. Вважає, що постанова винесена з порушенням його прав та норм діючого законодавства, оскільки під час паркування автомобіля на місці для інвалідів за кермом транспортного засобу був не він, постанову складено одразу ж на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, належної фіксації місця правопорушення, не зважаючи на його заперечення та невизнання вини, без допиту свідків, а також без вжиття інших заходів для збирання та залучення доказів у справі, отже, на його думку, мав місце одноособовий розгляд справи, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх її обставин.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав,з підстав в ньому зазначених, на його задоволенні наполягав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте, надав суду письмову заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи відеозапис нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано правопорушення, вчинене позивачем 11 січня 2018 року.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та відеозапис від 11.01.2018 року, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Гераськіним Русланом Олександровичем від 11 січня 2018 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП. При цьому зазначено, що ОСОБА_1 11.01.2018 року, о 16,30 год., в м.Херсоні, по вул.Привокзальній, 3-а, керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку на місці для осіб з інвалідністю, позначеному дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.8.1 ПДР України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, що бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач - інспектор роти № 1 УПП в Херсонській області надав суду диск з відеозаписом події.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує того, що саме ним скоєно стоянку у місці для осіб з інвалідністю, позначеному додатковою розміткою 1.30, та посилається на малозначність своїх дій. ОСОБА_3, яку ОСОБА_1 зазначає в позові як особу, що керувала автомобілем, під час перегляду біля позивача або в транспортному засобі відсутня, про те, що це саме вона перебувала за кермом та здійснила стоянку у забороненому місці позивач не пояснює, а тому суд вважає це способом уникнення відповідальності з боку останнього.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Частина 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Зважаючи на вищезазначене, Інспектором УПП роти № 1 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення порушень прав позивача ОСОБА_1 не допущено.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 ч.5, а від цього відкидає, як необгрунтовані, доводи позивача.

Частина 5статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку "Водій з інвалідністю" та тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суб'єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст.ст.258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні наданий відповідачем відеозапис, вчиненого ОСОБА_1 11.01.2018 року правопорушення, суд приходить до переконання, що адміністративне стягнення на позивача було накладено правомірно. Щодо недодержання процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на яке посилається позивач, то суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено порушення порядку винесення оскаржуваної постанови, оскільки під час її складання ОСОБА_1 перебував за кермом та не заперечував того факту, що саме він керував автомобілем, а тому інспектор не мав складати протокол, оскільки ця процедура, як зазначено вище, має бути дотримана у разі невизнання порушником інкримінованого йому порушення.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем на підставі та у спосіб, що визначені законом України, оскільки при розгляді справи знайшов своє підтвердження факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, а в матеріалах справи наявні такі підтвердження, що дає всі підстави стверджувати про допущення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а відтак підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

На підставі ст.ст. 268, 283, 288, 289 КУпАП, керуючись 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Гераськіна Руслана Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 23 березня 2018 року.

Ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко