Справа № 815/5279/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5279/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017 року №, №, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 жовтня 2017 року надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017 року №, №.

Ухвалою суду від 12.10.2017 року судом відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 31.10.2017 року.

31 жовтня 2017 року ухвалою зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили постанови Одеського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №815/5270/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 25.05.2017 року № 1724.

Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року судом поновлено провадження у справі та ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначає, що 09.06.2017 року головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС у Одеській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі норм Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», інших нормативно-правових актів проведена фактична перевірка господарської одиниці стосовно дотримання субєктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. Перевіркою встановлено, що в порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в ресторані «Гурман» не ведеться у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме не надані накладні на алкогольні напої на суму, згідно з додатками до акту перевірки. Окрім цього, посадові особи Головного управління ДФС у Одеській області зафіксували факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позивач вказує, що ніякого факту зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка не було, це окрім самого акта перевірки нічим не підтверджується. Факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без акцизного податку встановленого зразка ніякими засобами (у тому числі фото- чи відеофіксації) не зафіксований, а тому акт фактичної перевірки не є достатнім та належним доказом. Також позивач зазначає, що його не було під час проведення перевірки а особа, яка здійснює розрахункові операції, а саме ОСОБА_4, не має юридичної освіти, а також у звязку з тим, що головні державні ревізори-інспектори не надали позивачу можливості скористатися правовою допомогою, а тому всупереч п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, інспектори все ж були допущені до проведення фактичної перевірки. Відповідачем були пропущені строки застосування фінансових санкцій. Посадові особи відповідача повинні були винести оскаржувані рішення не пізніше десяти робочих днів після отримання позивачем копії акта перевірки. Оскільки акт перевірки складений 09.06.2017 року, отриманий 22.06.2017 року, а рішення винесені 17.07.2017 року, тому строк пропущений. Позивач зазначає, що відповідачем порушено його права на обєктивний розгляд справи, принципи законності, змагальності сторін, оскільки фактично Головне управління ДФС в Одеській області постійно позбавляло його можливості подати свої заперечення та прийняти участь у їх розгляді, оскільки не були вчасно надіслані додатки до акту перевірки, повідомлення про розгляд заперечень з приходили з порушенням строків, передбачених Наказом МФУ № 727 від 20.08.2015 року. Розгляд заперечень проводився у відсутності позивача, чим також була порушена процедура оскарження акту перевірки. Рішенням ДФС України № 12379/Г/99-99-11-03-01-15 від 20.09.2017 року ППР ГУ ДФС в Одеській області від 17.07.2017 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 залишено без змін, а скаргу - без задоволення. Позивач зазначає, що жодної із підстав для проведення фактичної перевірки позивача, визначених ст.80 Податкового кодексу України, не було.

Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.07.2017 року №, №.

05 березня 2018 року за вх. №ЕП/1308/18 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.67-69), у яких з посиланням на обставини, встановлені актом перевірки від 09.06.2017 року №245/15/32-40-01/НОМЕР_3, Головне управління ДФС в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.05.2014 року, перебував на обліку з 06.05.2014 року в Ізмаїльській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області та здійснював таку діяльність за КВЕД: 77.21 прокат товарів для спорту та відпочинку; 47.71 роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний). 11.01.2018 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1). Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.75.1.3).

У відповідності до приписів Податкового кодексу України, на підставі наказу від 25 травня 2017 року № 1724 (а.с.24-25) посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області в період з 30 травня 2017 року (14.30 год.) до 08.06.2017 року (17.35 год.) проведено фактичну перевірку бару, розташованого за адресою: вул.Шевченка 62, м.Ізмаїл, Одеська область, та який належить ОСОБА_5.

Згідно абз.2 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Так, згідно вказаного наказу №1724 підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач зазначає пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складений акт про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального від 09.06.2017 року за №245/15/35-40-01/НОМЕР_3 (а.с.14-22).

Перевіркою встановлено порушення вимог: ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 №481/95-ВР, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка; п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 №265/95-ВР, а саме не ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Судом встановлено, що 27 червня 2017 року позивач подав до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на акт про результати фактичної перевірки.

За результатами розгляду заперечення відповідач виніс висновок на заперечення до акту перевірки від 09.06.2017 року №245/15/35-40-01/НОМЕР_3 про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 (а.с.45), згідно якого встановлено, що висновки, викладені в акті перевірки є обґрунтованими та відповідають вимогам діючого законодавства.

17 липня 2017 року, на підставі акту перевірки від 09.06.2017 року за №245/15/35-40-01/НОМЕР_3 Головне управління ДФС в Одеській області прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн. за встановлене порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.11) та № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45056 грн. за встановлене порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.12).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначені в Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Стаття 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За приписами частини четвертої цієї статті Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено відповідальність за порушення норм цього Закону.

Так, у відповідності з ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, вказаною нормою передбачена відповідальність, зокрема за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Матеріалами фактичної перевірки зафіксовано факт зберігання в барі позивача алкогольних напоїв у кількості 3 л. без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме віскі «Джентльмен Джек» 40% 1,0 л., алкогольний напій «Метакса 5 років» 1,0 л. та горілка «Русский Стандарт» 1,0 л. (а.с.20).

На підтвердження даного правопорушення відповідачем до акта перевірки додано розписку ОСОБА_4 (а.с.23) згідно якої він зобовязується не реалізовувати 2 пляшки алкоголю без марок акцизного податку, а саме «Метакса 5 рок.» та віскі «Джентльмен Джек» та «Русский Стандар».

Суд зазначає, що дана розписка не може вважатись належним доказом підтвердження вини позивача у порушенні вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки з неї неможливо встановити, кому саме належать вказані у ній алкогольні напої, їх ідентифікуючі ознаки та де ці напої зберігалися.

Відповідачем інших доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2017 року суду не надано.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини першої ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Загальні умови і порядок контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) встановлені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 6 липня 1995 року.

Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані, зокрема вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (п.12).

Разом з цим, такого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації для субєктів підприємницької діяльності законодавством не встановлено.

Наказом Міндоходів України від 16.09.2013 р. №481 затверджена форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення, яку зобовязані вести підприємців, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Однак, затверджена форма зазначеної книги не забезпечує облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

При цьому, ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Позивачем в підтвердження дійсності ведення обліку товарних запасів (алкогольних напоїв) в барі до суду не надано жодних доказів.

Натомість в матеріалах справи наявні додатки до акту перевірку Головного управління ДФС в Одеській області від 11.06.20109.06.2017 року бару ФОП ОСОБА_1 з відповідними відмітками про відсутність накладних на алкогольні вироби. У вказаному акті визначено назву товару, назву імпортера (виробника) підакцизних товарів, ціну, кількість та вартість товарів по яких відсутні відповідні накладні (а.с.19-21).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Враховуючи викладене та те, що ФОП ОСОБА_1 не надано під час перевірки та до суду відповідні докази в підтвердження ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, суд приходить до висновку про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 17.07.2017 року №.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідачем було порушено строки винесення податкових повідомлень-рішень, а саме зазначає, що акт перевірки складений 09.06.2017 року, отриманий ним 22.06.2017 року, а рішення винесені 17.07.2017 року.

З досліджених доказів та пояснень представників сторін судом не встановлено порушень п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки позивачем було подано заперечення на акт перевірки, за результатами якого було винесено висновок про результати розгляду заперечень 13.07.2017 року. Так, оскільки передбачений Податковим кодексом України третій день, даний відповідачу на винесення податкових повідомлень-рішень припав на 16.07.2017 року, який є вихідним днем (неділя), відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення в перший робочий день.

Щодо посилання позивача на те, що Головне управління ДФС в Одеській області постійно позбавляло його можливості подати заперечення та прийняти участь у їх розгляді, то суд зазначає, що правомірність винесення відповідачем висновку на заперечення до акту перевірки від 09.06.2017 року №245/15/35-40-01/НОМЕР_3 про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 не є предметом дослідження по даній справі.

Також суд зазначає, що наказ від 25 травня 2017 року № 1724, на підставі якого проведена фактична перевірка бару позивача, також не є предметом дослідження по даній справі, а тому посилання ОСОБА_1 на відсутність у ньому підстав для проведення перевірки суд до уваги не приймає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2017 року.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 72-77, 139, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017 року №, № задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 КАС України. Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 КАС України з урахуванням положень п. 15-5 ч.1 розділу VII «Перехідних положень» цього Кодексу.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044)

Суддя Вовченко O.A.

.