Справа № 556/888/17
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/888/17
Номер провадження 2-а/556/15/2018
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2018 р. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в порядку письмого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об"єднаного управління ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовом у порядку адміністративного судочинства, в якому просить визнати неправомірною відмову Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця, а також зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії державного службовця, в розмірі 87% заробітної плати відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на червень 2009 року), включаючи посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, премії та з врахуванням індексації доходів, отриманих в червні 2009 року, матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно платіжної відомості про нарахування заробітної плати в червні 2009 року та довідки про заробітну плату станом на 1.04.2009 р., з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмежень граничного розміру пенсії, без зміни базового місяця нарахування індексації пенсії, починаючи з 15 жовтня 2015 року, відповідно до постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2016 року у справі №556/1010/16-а.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 4.09.2017 року було зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили рішення суду у справі №556/1251/17 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об"єднаного управління ПФУ в Рівненській області, поданою в порядку ч.9 ст. 267 КАС України. 16.01.2018 року провадження у справі відновлено згідно ухвали суду.

Ухвалою суду від 1502.2018 року розгляд справи відкладено в зв"язку з необхідністю витребування нових доказів.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, у якому Володимирецьке об"єднане управління ПФУ в Рівненській області просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачці ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Володимирецького районного суду від 21.10.2016 року по справі №556/1010/16-а в межах покладених судом зобов»язань, тобто при обчисленні розміру пенсії в складові заробітної плати враховано суму матеріальної допомоги на оздоровлення та суму індексації доходів отриманих в червні місяці 2009 року.

Також, оскільки постановою Володимирецького районного суду від 21.10.2016 року не визначено відсоток від заробітної плати, який необхідно застосувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1, то керуючись ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» пенсію обчислено в розмірі 60 % заробітної плати. Так як після виконання судового рішення розмір пенсії є меншим, то пенсія позивачці виплачується у раніше встановленому розмірі.

21.03.2018 року сторони в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутності.

Судовий розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, на підставі матеріалів справи.

Суд, дослідивши і оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу», пенсійне посвідчення, серії НОМЕР_2.

Позивачка звернулася до Володимирецького об'єднаного УПФУ Рівненської області із заявою від 24.03.2017 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зокрема підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, і листом від 07.04.2017 року №1087/05-01 та від 21.04.2017 року №1176/04-01 у проведенні такого перерахунку відповідачем було відмовлено.

Судом встановлено, що позивач з 2009 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1 на одержання пенсії державного службовця мають право особи, які досягли пенсійного віку та мають страховий стаж 20 років (для жінок) та 25 років (для чоловіків), в т.ч. стаж державної служби не менше 10 років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90%.

31.03.2015 року ОСОБА_1 звільнена з посади державного службовця на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці останньої. На час звільнення стаж державної служби позивача складав 17 років 10 місяців 10 днів. Отже, позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи із розрахунку 87 відсотків розміру заробітку.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Такий перерахунок закріплено і постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 та від 23.04.2003р. №581, де передбачено, що перерахунок пенсії непрацюючим державним службовцям проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідки, виданої державним органом за останнім місцем роботи.

Призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки, виданої Володимирецькою селищною радою від 13.03.2018 р. №02-23/680 ОСОБА_1 дійсно працювала у Володимирецькій селищній раді на посаді заступника селищного голови по фінансовій частині та її заробітна плата станом на 01.06.2009 року становила: посадовий оклад (згідно штатного розпису) 2234,00 грн., надбавку за ранг 90 грн., надбавку за вислугу років 581 грн., премії 1167,00 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі - 5645,64 грн., індексація 162,57 грн., відпусткові 2033,40 грн., в тому числі премія, включена у відпусткові 838,96 грн., з яких було нараховано внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Суб'єктом владних повноважень не прийнято до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників,оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу),з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 року №462 «Про деякі питання Порядку вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державного службовця» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати).

Відповідно до статей 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами..

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії, передбачене чинним законодавством, безпідставно порушено відповідачем, і підлягає відновленню в межах строку звернення до суду, а саме з дати звернення до відповідача із заявою про здійснення перерахунку.

Суд не погоджується із доводами відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, з огляду на те, що вищезазначеним нормативно-правовим актом регулюються питання розміру обчислення заробітку при призначенні пенсії, а не при її перерахунку.

Крім того, суд враховує наступні положення законодавства та судової практики.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ст.ст.22, 64 Конституції України звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), 28.01.2016 року (справа К/800/31554/15), 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15).

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015р. зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

З урахуванням викладеного, посилання відповідача на Закони, прийняті після виходу позивача на пенсію, які до того ж звужують обсяг конституційних прав особи у сфері соціального захисту, суперечать вимогам Конституції України та загальнообов'язковим рішенням Конституційного суду України.

Посилання відповідача на відсутність затвердженого порядку проведення перерахунку пенсії також не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Так, у відповідності до ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту.

Керуючись принципом верховенства права, суд з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, зазначає, що правовідносини, які виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, а саме в даному випадку - це надання дітям війни підвищення до пенсії, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності своїх дій, та наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позов підлягає до задоволення з дати звернення до відповідача із заявою про здійснення перерахунку. Встановлено, що із заявою про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області 24 березня 2017 року, а тому вона має право на перерахунок пенсії з 1 квітня 2017 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 15.10.2015 року, відповідно до рішення суду від 21.10.2016 року не підлягають до задоволенння, оскільки вони не доведені належними доказами.

Крім того позивачка просить зобов"язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Як зазначено у ч.6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказується порядок і строк виконання рішення.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. (ч.1 ст.382 КАС України)

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.132,139 КАС України.

Щодо судових витрат понесених на написання позовної заяви, то відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем не подано такого детального опису послуг та здійснених витрат на правничу допомогу, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі Закону України "Про державну службу", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 5-11, 13-14, 20, 77, 132, 134, 139, 241-245, 250, 257, 263, 293, 295, п.п.10 п.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Володимирецького об"єднаного управління ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1, пенсії державного службовця відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу (у редакції що діяла на час призначення пенсії).

Зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (смт. Володимирець, вул. Соборна,28, Рівненської області, 34300, Код. ) здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, перерахунок та виплату пенсії державного службовця, в розмірі 87% заробітної плати відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на червень 2009 року), включаючи посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, премії та з врахуванням індексації доходів, отриманих в червні 2009 року, матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно довідки про заробітну плату станом на 1.06.2009 р., з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмежень граничного розміру пенсії, без зміни базового місяця нарахування індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, починаючи з 1 квітня 2017 року.

Стягнути з Володимирецького об'єднаного управління ПФУ Рівненської області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань - 640,00 грн. судових витрат.

Зобов"язати Володимирецьке об'єднане управління ПФУ Рівненської області подати у місячний строк, після набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.