Справа № 820/5061/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.

13 березня 2018 р. Справа № 820/5061/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

01 листопада 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви від 14 листопада 2017 року про уточнення вимог (а.с. 22-29), просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова від 08 вересня 2017 року про зняття її з реєстрації місця проживання за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків та зобовязати відповідача поновити її реєстрацію місця проживання за вказаною адресою з часу зняття з реєстрації, тобто з 08 вересня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення відповідача, оскільки, на думку позивача, для цього відсутні підстави, передбачені статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме немає судового рішення про позбавлення її права користування житлом.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року проведено заміну первинного відповідача відділ реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова належним і до участі у справі у якості відповідача залучений ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради зазначає, що дії відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова обґрунтовані, а тому рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача за вищеозначеною адресою повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (постанова у повному обсязі складена 18 грудня 2017 року) адміністративний позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Судовим рішенням визнані протиправними дії відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_3 за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків. ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради зобовязаний вчинити дії щодо реєстрації обліку та поновлення реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою. В задоволені вимог ОСОБА_3 в іншій їх частині відмовлено. Судом проведений розподіл судових витрат по справі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим і незаконним, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в частині, якою судом задоволені вимоги позивача, та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_3

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та за недотриманням вимог процесуального законодавства про обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в частині, якою судом задоволені вимоги позивача, та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені вимог ОСОБА_3

Скаржники зазначають, що на час звернення ОСОБА_2 до відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_3 за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків, ОСОБА_4 була власницею означеної квартири і даний юридичний факт посвідчувався як інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так і іншими правовстановлюючими документами, які були додані ОСОБА_2 до своєї заяви від 08 вересня 2017 року, адресованої відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова, з проханням зняти з реєстрації місця проживання (квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, Київський район, м. Харків) ОСОБА_3

Абзацом 9 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, визначено підстави для зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких припинення підстав на право користування житловим приміщенням у звязку з відчуженням житла.

Оскільки право власності на вказане житло у попереднього власника ОСОБА_3 припинено, в розумінні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 була наділена правом звернутися до відділу реєстрації із заявою та необхідними документами щодо зняття з реєстрації з місця проживання попереднього власника ОСОБА_3 Скаржники вважають, що рішення відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова є правомірним та таким, що прийняте у відповідності до вимог законодавства України.

Крім того, скаржник ОСОБА_2 зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2017 року по справі № 640/15833/16-ц задоволено її вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання їх такими, що втратили право користування вищеозначеною квартирою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради, представника позивача, перевіривши доводи апеляційних скарг щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону, що є чинною з 15 грудня 2017 року, визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регламентований Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

Пунктом 3 цих Правил визначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Судом установлено, що 08 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова із заявою, якою просить зняти з місця реєстрації місця проживання за адресою - квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, Київський район, м. Харків, ОСОБА_3 (а.с. 45).

Із довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та листа відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова від 27 жовтня 2017 року, адресованого останній, убачається, що 08 вересня 2017 року відділом реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади ОСОБА_1 Харківської міської ради, а саме, - його керівником ОСОБА_6, прийнято рішення про зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за вищеозначеною адресою (а.с. 15, 16).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень частини 1 та частини 2 статті 2 КАС України в редакції Закону, що буда чинною на час звернення позивача до суду та вирішення справи судом (подалі КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У свою чергу, в статті 6 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновленню порушеного права позивача.

Пунктом 3.2 Положення про ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради, затвердженого рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21 червня 2017 року № 667/17 визначено, що основними завданнями ОСОБА_1 є, зокрема, реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, тобто внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з підпунктом 4.1.13 означеного Положення, - ОСОБА_1 у встановленому порядку проводить реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб у межах міста Харкова.

Згідно із частиною 3 статті 50 КАС відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 1 статті 3 КАС визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: відповідач субєкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких заявлена вимога позивача (пункт 9); субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7).

Судом установлено, що оскаржуване позивачем ОСОБА_3 рішення від 08 вересня 2017 року про зняття її з реєстрації місця проживання прийняте не ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради, а начальником відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_6, тобто учасниками суспільних відносин, які пов'язані між собою взаємними юридичними правами і обов'язками, що охороняються державою, були заявниця ОСОБА_7 та субєкт владних повноважень - начальник відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова ОСОБА_6

За положеннями пункту 27 Правил реєстрації місця проживання працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) < > приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи.

Із положення Про ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради убачається, що ОСОБА_1 не має повноважень стосовно прийняття означених рішень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом, фактично із застосуванням положень частини 2 статті 11 КАС, надана оцінка діям субєкта владних повноважень, який не був учасником справи.

Відповідно до положень статі 52 КАС суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися < > не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну < > відповідача належним < > відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи (частина 1 статті 52 КАС).

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 3 статті 52 КАС).

Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Частиною 2 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Приходячи до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради, скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені вимог про визнання протиправними дії відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків, колегія суддів зазначає, що частиною 7 статті 48 КАС України установлено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження вирішувати питання щодо заміни відповідача у справі, тобто щодо залучення до участі у справі у якості відповідача субєкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване позивачем рішення від 08 вересня 2017 року.

Відповідно до пункту 28 Правил реєстрації місця проживання, - реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

При цьому, працівник органу реєстрації: формує і вносить дані про скасування зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про скасування зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи для її передачі до Реєстру.

Як зазначено в постанові вище, судом першої інстанції відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення начальника відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_6 від 08 вересня 2017 року про зняття її з реєстрації місця проживання за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків.

В апеляційному порядку судове рішення в цій частині позивачем ОСОБА_3 не оскаржено.

Таким чином, за наявності рішення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, яке в установленому порядку не скасовано, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для зобовязання ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради вчинити дії щодо реєстрації обліку та поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: квартира 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків.

З урахуванням наведеного в його сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради та скасування постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в оскаржуваній частині, оскільки зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка.

Частиною 1 статті 13 КАС України установлено право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна станом на 02 червня 2016 року власником квартири 62, будинок 20, майдан Конституції, м. Харків є ОСОБА_2

Судом установлено, що саме ОСОБА_2 зверталась до відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради із заявою про зняття з реєстрації позивача ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів вважає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року вирішено питання, у тому числі про інтереси скаржника ОСОБА_2, а обставини, наведені в постанові вище надають колегії суддів підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308-309, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради та ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в частині визнання протиправними дії відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, м-н Конституції, б. 20, кв. 62 та зобовязання ОСОБА_1 реєстрації Харківської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання в Індустріальному районі міста Харкова вчинити дії щодо реєстрації обліку та поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, м-н Конституції, б. 20, кв. 62, - скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_3.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10
Постанова у повному обсязі буде складена і підписана 22 березня 2018 року.