Справа № 815/6590/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6590/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Одеса

У залі судових засідань №25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Берест Н.С. (по довіреності)

представника позивача - Кузнецова К.С. (по довіреності)

представника відповідача - Оганесян В.Г. (по довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Приватного підприємства «Еффект» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ПП «Еффект» з позовною заявою до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № від 06.12.2017 року, № від 06.12.2017 року, № від 06.12.2017 року.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, тощо.

Представники позивача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позов обґрунтований позивачем тим, що у ПП «Еффект» є в наявності всі первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, позивач та ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» належним чином оформили договірні правовідносини та оформили первині документи бухгалтерської та податкової звітності, підставою для формування податкового кредиту є податкові накладні, які у позивача є в наявності, первинні документи не могли бути надані податковому органу під час перевірки внаслідок переїзду бухгалтерії до іншого офісного приміщення, однак вони є в наявності та надані до суду. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що відповідачем не дана оцінка первинним документам, які надані до суду. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані судом.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, з відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки позивач під час перевірки не надав жодного первинного документу по взаємовідносинам з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», тобто, не підтвердив показники податкової звітності, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПП «Еффект» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приватне підприємство «Еффект» знаходиться на обліку як платник податків в Роздільнянській ОДПІ (Біляївське відділення) ГУ ДФС в Одеській області, є платником податку на додану вартість.

ГУ ДФС в Одеській області в період з 09.11.2017 року по 15.11.2017 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Еффект» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.08.2014 року по 30.06.2017 року, правильності нарахування та своєчасності сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, з питань дотримання законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, за результатами якої складений акт перевірки №1674/15-32-14-07/33803233 від 22.11.2017 року (аркуші справи 12-33).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015-2016 роки в загальній сумі 496318 грн., п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в 2015-2017 роках на загальну суму 498615 грн., а також завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за серпень 2017 року на суму 58106 грн.

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 року, яким позивачу збільшена сума грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств за податковими зобов'язаннями в розмірі 496318 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 86151 грн., №45841407 від 06.12.2017 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 498615 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 249308 грн., № від 06.12.2017 року, яким позивачу зменшений розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 58106 грн. (аркуші справи 34-39).

Позивач не погодився з правомірністю складених відповідачем податкових повідомлень-рішень та звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

З акту перевірки №1674/15-32-14-07/33803233 від 22.11.2017 року вбачається, що підставою для висновків про порушення позивачем положень Податкового законодавства є дані Єдиного реєстру податкових накладних, відповідно до яких ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» виписані позивачу податкові накладні, за рахунок яких ПП «Еффект» сформований податковий кредит та по господарським операціям з цими контрагентами позивачем сформовані витрат, однак позивачем не надана під час перевірки жодна первинна документація по операціям з зазначеними контрагентами, при тому що, відповідачем направлявся на адресу позивача запит про надання цих документів.

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача обґрунтованими, оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними та такими, що скасуванню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з змістом положень п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами.

Таким чином, право на формування позивачем витрат та податкового кредиту виникає у підприємства в разі фактичного здійснення господарських операцій, підтвердження первинними документами здійснення таких операцій та наявності належним чином оформлених податкових накладних.

Позивачем до суду надані первинні документи, з яких вбачається, що між ПП «СТАНДАРТ КОМ» та ПП «Еффект» укладені договори поставки №04/06 від 04.06.2014 року та №23/07 від 23.07.2015 року на поставку позивачу нафтопродуктів: мазуту, пічного та дизельного палива, бітуму нафтового, нафтового порошку, тощо.

Позивачем за цими договорами здійснені оплати на підставі виставлених контрагентом рахунків, товар отриманий за видатковими накладними, перевезення оформлене товарно-транспортними накладними (аркуші справи 40-63).

Крім того, між ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ» та ПП «Еффект» укладений договір поставки нафтопродуктів №25-ПММ від 20.10.2014 року на поставку позивачу дизельного палива. Позивачем за цими договорами здійснені оплати на підставі виставленого контрагентом рахунку, товар отриманий за видатковою накладною, перевезення оформлене товарно-транспортною накладною (аркуші справи 67-76).

На підтвердження здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА» до суду наданий рахунок на оплату, який позивачем оплачений та видаткова накладна на поставку гумових гусениць (аркуші справи 64-66).

Між ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» та ПП «Еффект» укладений договір поставки №21/1 від 11.04.2016 року на поставку щебеню. Позивачем за цим договором здійснені оплати на підставі рахунку (аркуші справи 77-90).

Однак, суд критично ставиться до зазначених доказів, оскільки під час проведення відповідачем перевірки, за результатами якої складений акт №1674/15-32-14-07/33803233 від 22.11.2017 року, цих документів позивач не надавав.

Про відсутність первинних документів під час перевірки по операціям з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» зазначено в самому акті перевірки, податковим органом направлявся запит у відповідності до п. 85.4, 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України на надання копій первинних документів по операціям з цими контрагентами, який отриманий позивачем та на який відповідь позивач не надав (аркуші справи 112-113).

Крім того, сам позивач в позові зазначав про відсутність під час перевірки первинних документів по операціям з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» з підстав переїзду до нового офісу та про повідомлення про ці обставини відповідача під час перевірки.

Таким чином, суд проходить до висновку про підтвердженням матеріалами справи та поясненнями сторін у справі факту не надання податковому органу під час перевірки первинних документів по операціям з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС».

При цьому, з акту перевірки, будь-яких інших доказів (листів, пояснень, заперечень до акту, тощо), відповіді на запит про надання первинних документів по операціям з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА», ПП «СТАНДАРТ КОМ», ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» не вбачається, що позивач повідомляв про причини відсутності первинних документів по операціям з цими контрагентами, просив продовжити термін проведення перевірки, тощо, акт перевірки №1674/15-32-14-07/33803233 від 22.11.2017 року підписаний керівником ПП «Еффект» без будь-яких зауважень, пояснень, тобто, фактично позивач погодився з висновками акту перевірки.

При цьому, відповідно до п. п. 82.3.1 п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України позивач міг скористатися правом на подання заяви (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки) про продовження терміну проведення перевірки, а також подати первинні документи до винесення податкових повідомлень-рішень, подати заперечення на акт перевірки, однак такими правом позивач не скористався.

Таким чином, у суду відсутні будь-які докази інформування податкового органу про відсутність первинних документів з поважних причин та звернення до податкового органу з проханням продовжити терміни перевірки.

Враховуючи відсутність під час перевірки податковим органом позивача первинних документів, які підтверджують формування позивачем витрат та податкового кредиту, не підтвердження цих сум первинними документами, у відповідача були всі підстави для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ці податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Суд при прийнятті рішення по цій справі також враховує ту обставину, що навіть на час розгляду цієї справи позивачем не надані по спірним господарським операціями всі первинні документи, які підтверджують їх здійснення та не обґрунтовано причини їх не надання та надані первинні документи мають певні розбіжності та не містять всі даних про здійснені господарські операції.

Так, по операціям з ПП «СТАНДАРТ КОМ» позивачем не надані довіреності на отримання товару, не підтверджено здійснення господарської діяльності або здійснення робіт в м. Тернополі, яке зазначено пунктом розвантаження товару в товарно-транспортних накладних, не надані докази проведення цих операцій в бухгалтерському обліку по рахункам, докази використання товарів у своїй діяльності, тощо; по операціям з ТОВ «ПОРТОВИК ОЇЛ» до суду не надані довіреності на отримання товару, на надані докази укладення договору на перевезення дизельного палива, не надані паспорти якості, які по договору мають бути в наявності у позивача, не підтверджено здійснення діяльності або робіт за адресою, яка зазначена в товарно-транспортній накладній як адреса розвантаження товару, докази використання товару, проведення його придбання в бухгалтерському обліку, тощо; по операціям з ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАЗМА» до суду надані тільки рахунок на оплату товару з доказами оплати та видаткова накладна, не надані докази перевезення товару, укладення договору, тощо; по операціям з ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» позивачем не надані до суду довіреності на отримання товару, видаткові накладні, докази перевезення товару, документи щодо якості продукції, які мають бути надані позивачу за договором, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а позивачем не обґрунтовані та не доведені ті доводи, на які він посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ПП «Еффект» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову ПП «Еффект», у відповідності до приписів ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПП «Еффект» (67661, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № від 06.12.2017 року, № від 06.12.2017 року, № від 06.12.2017 року - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.03.2018 року.

Суддя Л.І. Свида

.