Справа № 808/2625/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року, м. Дніпросправа № 808/2625/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії: головуючий суддя: Коршуна А.О. (доповідач)

судді: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2017р. у справі №808/2625/17
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017р. ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового звязку звернувся до окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі Управління) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстровано 04.09.2017р. / а.с. 4-8,21/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2017р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №808/2625/17 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог / а.с. 26-27/ на те, що в січні 2017 року він звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, але відповідач листом від 04.03.2017р. відмовив йому у наданні такого дозволу з огляду на недостатність доданих до клопотання графічних матеріалів. 09.04.2017р. він повторно звернувся до відповідача із аналогічним клопотанням, яке було отримано 12.04.2017р., а зареєстровано лише 20.04.2017р., у подальшому -30.07.2017р. ним було отримано лист відповідача у якому відповідач відмовив у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області з посиланням на Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017р., але на його думку такі дії відповідача є незаконними, оскільки відповідач застосував до відносин, що виникли між ними, нові положення законодавства, яких не існувало на момент його звернення з відповідною заявою. На його думку новий порядок надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з подальшою передачею у власність, не може поширюватись на осіб, які розпочали такий процес до набрання цією Стратегією чинності, а тому до даних правовідносин слід застосувати положення ст. 118 Земельного кодексу України. Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать чинному законодавству та порушують його права та охоронювані законом інтереси, тому просив суд: - визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 гектари, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області; - зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2017р. у справі №808/2625/17 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовлено. (суддя Лазаренко М.С.) / а.с. 81-83/.

Позивач , не погодившись з постановою суду першої інстанції від 24.10.2017р. подав апеляційну скаргу /а.с. 90-96/, у якій з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 173-174/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції від 24.10.2017р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 109-112/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у справі обґрунтоване постанову без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 24.10.2017р. залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 24.10.2017р. залишити без змін.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, годину та місце розгляду справи повідомлений, надав суду письмове клопотання / а.с. 172/ у якому просив суд розглянути справу у його відсутність. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом. встановлено, що ОСОБА_1 у січні 2017 р. звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 (два) га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, яка розташована за межами населеного пункту (села Новогорівки), на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, відповідач листом від 04.03.2017р. за вих. №.Л-373-1637/6-17 відмовив позивачу у наданні такого дозволу.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного листа відповідача / а.с. 11-13/ у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 (два) га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, яка розташована за межами населеного пункту (села Новогорівки), на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, позивачу відмовлено через недостатню кількість та якість графічних матеріалів, доданих до клопотання, які не дозволяють визначити: чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань тощо.

Позивач 08.04.2017р. повторно звернувся до відповідача із аналогічним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 (два) га для ведення особистого селянського господарства на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запрізької області /а.с. 14/, і оскільки ним своєчасно не було отримано відповідь від відповідача на його клопотання 15.06.2017 р. він звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру зі скаргою (вх.№Д-12166/0/15-17) стосовно розгляду його клопотання, та отримав відповідь від 29.06.2017р. за результатами розгляду скарги / а.с. 18/, яка містить посилання на норми чинного земельного законодавства, у якій також зазначено, що Головному управлінню Держгеокадастру в Запорізькій області наголошено про необхідність дотримання вимог чинного законодавства та доручено розібратись з ситуацією яка склалась з розглядом його клопотань.

Відповідач листом за вих. № вих.Л-4137-40002/6-17 від 26.06.2017р. / а.с. 19/ повідомило позивача про те, що 10.07.2015р. Запорізькою обласною державною адміністрацією було винесено розпорядження №244 «Про забезпечення реалізації першочергового права на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва для учасників бойових дій, які беруть участь у антитерористичній операції, а також членів сім'ї учасників бойових дій, які загинули під час проведення антитерористичної операції». Для здійснення приписів розпорядження адміністрації, Управління почало вести реєстр таких земельних масивів та постійно його оновлює. З огляду на те, що запитувана земельна ділянка знаходиться на території району, по якому відбувається формування (оновлення) реєстру земельних масивів, можливих для передачі учасникам АТО, членам сімей учасників АТО, які загинули під час вказаних подій, та можливого включення її до вказаного реєстру Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області запропонувало позивачу звернутися із таким клопотанням після закінчення вказаних робіт.

Наприкінці липня 2017р. позивачем було отримано лист відповідача за вих.. №Л-4137/5606/6-17 від 21.07.2017р. / а.с. 20/, у якому відповідач з посиланням на Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017р., зазначає що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації, повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок , який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційному веб-сайті територіальних органів Держгеокадастру, при цьому площа земельних ділянок, яку пропонується передавати безоплатно у власність на території відповідної області залежатиме від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. У другому кварталі поточного року продажу права оренди земель сільськогосподарського призначення не відбувалося, отже підстав для задоволення клопотання позивача немає.

Саме вищенаведені дії відповідача, який є органом державної влади та у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 (два) га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, яка розташована за межами населеного пункту (села Новогорівки), на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, і обумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 та 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що нормами чинного земельного законодавства визначено перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, і цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та схорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія), яка набрала чинності 17.06.2017р..

Так у розділі «Мета Стратегії» вказано, що метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Розділом «Система організації процесу виконання Стратегії» визначено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

- формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою: Sбп = Sаук х 0,25 (де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу);

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

- надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

- враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Отже, з моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017р. «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, в т.ч. учасникам АТО, може здійснюватися лише відповідно до переліків земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за формулою і оприлюднених на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії листа відповідача від 26.06.2017р. / а.с. 19/ у цьому листі відповідач роз'яснив позивачу, що запитувана ним земельна ділянка знаходиться на території району, по якому відбувається формування (оновлення) реєстру земельних масивів, можливих для передачі учасникам АТО, членам сімей учасників АТО, які загинули під час вказаних подій, та можливого включення її до вказаного реєстру, у зв'язку з чим, Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області запропонувало позивачу звернутися із таким клопотанням після закінчення вказаних робіт.

А у листі відповідача від 21.07.2017р. позивача повідомлено про те, що у другому квартали, за десять днів до його закінчення, перелік земельних ділянок, які пропонувалось передати в третьому кварталі на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області не оприлюднювався, що обумовлено тим, що у кварталі, що передує поточному кварталу, право оренди земельних ділянок на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області не було продано.

Отже приймаючи до уваги вищенаведені обставини, та враховуючи що розпорядженням Запорізької обласної державної адміністрації №244 від 10.07.2015р. «Про забезпечення реалізації першочергового права на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва учасників бойових дій, які беруть участь в антитерористичній операції, а також членів сімей учасників бойових дій, які загинули під час проведення антитерористичної операції» /а.с. 185-186/, яке є обов'язковим для врахування під час реалізації повноважень відповідачем, вказано на необхідність визначення земельних масивів, можливих для передачі під зазначені цілі, то відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка перебувала на території району, по якому відбувається формування (оновлення) реєстру земельних масивів, можливих для передачі учасникам АТ, і підставою для такої відмови стала саме невідповідність місця розташування обєкта (відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 (два) га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, яка розташована за межами населеного пункту (села Новогорівки), на території Таврійської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області) вимогам нормативно правового акту, а саме Стратегії.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, Головне управління Держкадастру у Запорізький області, як орган державної виконавчої влади та субєкт владних повноважень у спірних відносинах, діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, судом першої інстанції обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, а враховуючи , що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не встановлено тому колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції від 24.10.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2017р. у справі №808/2625/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 21.03.2018р.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко