Справа № 804/8656/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року Справа № 804/8656/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Врони О.В.
при секретарі с/з ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначене податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов, в обґрунтування яких стверджував, що за результатами перевірки позивача встановлено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Титан-Юг» (далі ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг», контрагент). Зазначене свідчить, що ПАТ «Інтерпайп НТЗ» оприбутковано по складському обліку згідно прибуткових актів та проведено в обліку придбання матеріалів, які отримано безоплатно від невстановлених осіб, а в обліку підприємства оприбуткування та розрахунки по ним відображено за первинними документам, до яких внесено недостовірні відомості за нереальними господарськими операціями. У звязку з цим оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням підприємству зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток. Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги адміністративного позову.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Інтерпайп НТЗ» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», що було створено шляхом реорганізації орендного підприємства «Нижньодніпровський трубопрокатний завод імені ОСОБА_5» згідно з Установчим договором від 28 грудня 1994 року № 72-АТ між Фондом державного майна України та організацією орендарів Нижньодніпровського трубопрокатного заводу імені ОСОБА_5, відповідно до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» та Декрету Кабінету Міністрів України від 20 травня 1993 року № 57-93 «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їхніх підрозділів, зданих в оренду».
ПАТ «Інтерпайп НТЗ» взято на податковий облік 20.01.1995 року та перебуває на обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу ВПП ДФС.
Копію наказу та ознайомлення з направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис головного бухгалтера ПАТ «НТЗ»; перевірку проведено з відома голови правління та головного бухгалтера.
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток по наведених вище операціях, які проведені в 2015 - 2016 роках, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображені в п.3.1, 3.2, розділу 3 акта перевірки, встановлено порушення п.5, 7, 21 П(С)БО 15 з урахуванням положень пп. 14.1.13, 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, ст. 1, 9 Закону 996, п.1.2 ст.1, п.2.1, п. 2.4 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого Наказом Міністерством фінансів України №88 від 24.05.1995 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, п.44.1 п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, в результаті чого підприємством ПАТ «Інтерпайп НТЗ» завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 22 319 112,80 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 2 919 518 грн.; за 1 квартал 2016 р. у розмірі 7 113 212 грн.; за 1 півріччя 2016р. у розмірі 19 430 960 грн.; за 9 місяців 2016 рік у розмірі 20 736 261 грн. ; за 2016 рік у розмірі 22 319 113 грн.
28 серпня 2017 року за результатами перевірки та розгляду заперечень до акту перевірки від 08.08.2017 року №91/28-10-46-07-05393116 позивач отримав винесене Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.08.2017 року про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 22 319 113 грн.
Позивачем було направлено на дане податкове повідомлення - рішення скаргу до Державної фіскальної служби України (надалі ДФС) № 24-1-343 від 04.09.2017.
За підсумками рішення ДФС щодо розгляду скарги відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 24.11. 2017 № НОМЕР_2 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 2 915 904 грн. правовою підставою податкового повідомлення-рішення зазначені норми п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогою про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Перевіркою встановлено та відображено в акті, що між позивачем та ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» укладено договір поставки № 211160492 від 29.03.2016 року, відповідно до якого позивач - Покупець, та ТОВ «ОСОБА_4 - Юг» - Постачальник. Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і сплатити метали чорні вторинні згідно ДСТУ 4121-2002 (п.1 договору); поставка товару здійснюється на умовах, зазначених у Специфікаціях до Договору (п. 3 договору); товар поставляється партіями в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях.
До договору укладені специфікації, в яких зазначена продукція: негабаритний чавунний брухт та відходи вид №505, 506, його кількість, ціна та строки поставки.
На виконання вищезазначених договорів підприємством ТОВ «ОСОБА_4 -Юг» на адресу позивача в 2016 році було виписано податкові накладні на загальну суму 1 784 520,00 грн., в яких зазначено негабаритний чавунний брухт та відходи; видаткові накладні; акт приймання металів чорних (вторинних). На підтвердження факту перевезення товару на склади позивача надано копії товарно-транспортних накладних. Сторонами не заперечується, що розрахунки між субєктами господарювання за поставлений товар здійснювались у безготівковій формі платіжними дорученнями. Відповідач не спростовує використання брухту в якості сировини у виробництві.
За висновками контролюючого органу не можливо підтвердити здійснення операцій з оприбуткування, транспортування, зберігання, обробки, виготовлення, відвантаження металобрухту за наявними у контрагента позивача трудовими ресурсами, відсутністю матеріальних ресурсів та виробничої бази. Окрім цього, товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням п.8.25,8.26 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Також, податковий орган посилається на наявне кримінальне провадження, під час розслідування якого складено протокол допиту директора ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг», відповідно до якого встановлено, що останній договорів та будь-яких документів не заключав, з посадовими особами не зустрічався. Враховуючи зазначене, контролюючим органом зроблено висновки, що господарські операції позивача з контрагентом ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» не спрямовані на реальне настання наслідків та не підтверджені первинними документами, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 2 915 904 грн.
Суд розцінює такі доводи відповідача критично, та вважає їх спростованими наявними у справі доказами та первинними документами, що надавалися позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій та використання придбаних товарів у власній господарській діяльності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Такі докази були надано позивачем як під час перевірки, так і суду під час розгляду справи.
Згідно з підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.
Досліджені первинні документи, надані позивачем на підтвердження господарських операцій із зазначеним вище контрагентом, мають усі передбачені законодавством обов'язкові реквізити, відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Товарно-транспортна накладна підтверджує витрати з оплати транспортних послуг, а не з придбання товару. Тому, за наявності інших первинних документів, що підтверджують факт придбання товарів, відсутність товарно-транспортної накладної або недоліки в її оформленні не впливають на право позивача на формування витрат, згідно п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України.
Слід зазначити, що в матеріалах справи наявний протокол допиту свідка від 15.05.2017 директора гр. ОСОБА_6, з якого встановлено, що ОСОБА_6 було зареєстровано ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» без мети заняття господарської діяльністю, а виключно з метою отримання грошових коштів. Договорів по взаємовідносинам з іншими підприємствами не складав та товарів на інші суб'єкти господарювання не реалізовував. ОСОБА_6 надано документи (паспорт та ідентифікаційний код) третій особі за грошову винагороду. На питання щодо передачі статутних документів та печаток підприємства ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» гр.. ОСОБА_7, який станом на звітну дату є директором - ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг», ОСОБА_6 пояснив, що статутних документів та печаток ніколи не бачив та йому невідомий гр. ОСОБА_7 Договорів та будь-яких документів не заключав, з посадовими особами не зустрічався. Від імені ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» фінансово-господарську діяльність не здійснював, готівкові кошти, як керівник ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» з банківських рахунків не знімав та нікого на це не уповноважував.
Разом з тим, відсутність зацікавленості гр. ОСОБА_6 в результатах діяльності підприємства не є свідченням його фіктивності. Господарський кодекс України не встановлює ознак фіктивності юридичної особи за критеріями об'ємів товарообороту, фактичним місцезнаходженням, кількістю поставок та поданням звітності.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження ознак фіктивної діяльності ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг», що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, податковим органом не доведений факт недійсності установчих документів відповідача через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути, не надано доказів на підтвердження того, що відповідач проводить діяльність, що суперечить його установчим документа, або таку, що заборонена законом. Крім того, відсутні докази, що ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» не подає до податкового органу звітів та не виконує покладені на нього обов'язки, чи того, що за підприємством рахується заборгованість зі сплати податків (зборів), обов'язкових платежів.
Разом з тим, належним доказом фіктивності підприємництва є вирок суду у кримінальній справі, натомість податковим органом такого вироку надано не було.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що докази існування будь-яких з перелічених ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» обставин для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи не надано, відсутні належні та допустимі докази ознак фіктивності ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг», тому підстави для визнання статуту ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» недійсним з моменту реєстрації та припинення юридичної особи у відповідності до ст.55-1 Господарського кодексу України відсутні.
Крім того, чинним законодавством України не передбачено обов'язку платника податків, а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов'язкових платежах. Це саме стосується і перевірки платником податків намірів контрагентів щодо сплати ними державі податків.
Недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків зазначено Європейським судом з прав людини, зокрема 9 січня 2007 року у рішенні «Інтерсплав проти України», а також Верховним Судом України, зокрема у постанові № 21-1578 від 13.01.2009 року, де зазначено, що платник податків, за умови його необізнаності, не може нести відповідальність за недобросовісні дії свого контрагента, а тим більше перевіряти чи реальною була воля засновників даного підприємства на здійснення господарської діяльності.
Формування суб'єктом господарювання витрат та податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат. Факт відсутності суб'єкта господарювання за юридичною адресою також не є підставою вважати, що воно не веде господарської діяльності, а укладені з контрагентами угоди - є безтоварними.
З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивач правомірно, на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів), відобразив у даних податкового обліку операції із ТОВ «ОСОБА_4 Титан-Юг» та правомірно сформував витрати по вказаним вище господарським операціям у перевіряємому періоді.
Висновки відповідача стосовно допущення позивачем порушень вимог п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток спростовується наявними у справі доказами, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Керуючись ст. ст. 243-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби України від 24.11.2017 № НОМЕР_2 про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2 915 904 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 07.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_8