Справа № 361/7294/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7294/17
провадження № 2-а/361/130/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.
за участю секретаряКондратюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Броварського об'єднання управління Пенсійного фонду України щодо відмови в зарахуванні позивачу до загального трудового стажу період із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р.; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу стаж її роботи за період з 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. до загального трудового стажу; зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати позивачу розмір пенсії з моменту її нарахування у зв'язку з включенням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України починаючи з 13.09.2017 р. та отримує пенсію за віком. Починаючи з 01.12.1989 року позивач працювала на посаді головного бухгалтера Науково-технічного госпрозрахункового центру «Хірургія» (запис російською мовою у трудовій книжці - НТХЦ «Хирургия»), а 01.11.1993 року звільнена із займаної посади за власним бажанням за наказом № 13-к від 01.11.1993р.

20.10.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою за роз'ясненнями, а саме чи зараховано до її загального страхового стажу для призначення пенсії період роботи з 01.12.1989 року по 01.11.1993 рік.

На вищевказану заяву у своєму листі від 30.10.2017 р. відповідач зазначив, що при призначені пенсії позивачу період з 01.12.1989 року по 01.11.1993 рік до загального страхового стажу не зараховано, у зв'язку з невідповідністю печатки у трудовій книжці (печатка УРСР).

ОСОБА_3 вважає таку відмову відповідача безпідставною та такою, що суперечить вимогам законодавства, тому змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд за її відсутності.

Представник Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області у судове засідання не з'явився, про місце час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі посилаючись на наступне. 20.10.2017 р. позивач звернулася до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою за роз'ясненнями, а саме, чи зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 01.12.1989 р. по 01.11.1993 рік. ОСОБА_3 роз'яснено, що такий період до загального стажу не зараховано, у зв'язку із невідповідністю печатки у трудові книжці (печатка УРСР). Так, із трудової книжки позивача вбачається, що в період із 01 грудня 1989 року по 01 листопада 1993 року вона працювала на посаді головного бухгалтера Науково- технічного госпрозрахункового центру «Хірургія» (запис російською мовою у трудовій книжці - НТХЦ «Хирургия»). Однак, у трудовій книжці міститься печатка УРСР, яка не відповідає інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Тому, трудовий стаж ОСОБА_3 за періоди роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. не підтверджений, оскільки трудова книжка містить неправильні чи не точні записи про періоди роботи. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши письмові матеріали справи, відзив сторони відповідача, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.ст. 21, 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

За змістом ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 13.09.2017 р. перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію за віком.

20 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою, в якій просила надати їй роз'яснення щодо того чи зареєстрований до її стажу для призначення пенсії період роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. (а.с. 15).

У листі № 784/А-01 від 30 жовтня 2017 року Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомив позивачу, що період роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. до трудового стажу позивача не зараховано, у зв'язку із невідповідністю печатки у трудовій книжці (печатка УРСР). Тому, неможливо здійснити перерахунок пенсії за вказаний період роботи позивача, оскільки трудова книжка містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи позивача (а.с. 16).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із копії сторінок трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що із 01.12.1989 р. вона працювала на посаді головного бухгалтера Науково-технічного госпрозрахункового центру «Хірургия» (запис російською мовою у трудовій книжці - НТХЦ «Хирургия», а 01.11.1993 р. звільнена із займаної посади за власним бажанням за наказом № 13-к від 01.11.1993 р.

Також, із вищевказаного запису вбачається, що при внесенні відмітки про звільнення ОСОБА_4 із займаної посаді головного бухгалтера Науково-технічного госпрозрахункового центру «Хірургія» роботодавцем проставлено печатку УРСР.

Як визначено у вищевказаних нормах чинного законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, із вищевикладеного також вбачається, що до трудової книжки ОСОБА_3 внесено запис про період її роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. на посаді головного бухгалтера Науково-технічного госпрозрахункового центру «Хірургія». Такий запис про період роботи є точним та правильним, а тому має бути зарахованим до загального трудового стажу позивача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_3 у зарахуванні періоду роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. до загального її трудового стажу.

З огляду на вищевикладені обставини, відповідач діяв протиправно, а тому такі дії є неправомірними по відношенню до позивача щодо призначення пенсії за віком.

Наведені відповідачем заперечення по суті даного позову є немотивованими та не обґрунтованими жодними доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 77, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову ОСОБА_3 зарахувати до загального трудового стажу період із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_3 стаж її роботи за період із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. до загального трудового стажу.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з моменту її нарахування з включенням до страхового стажу період її роботи із 01.12.1989 р. по 01.11.1993 р. на посаді головного бухгалтера Науково-технічного госпрозрахункового центру «Хірургія».

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів із дня отримання повного тексту рішення суду, шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин