Справа № 826/16498/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

22 березня 2018 року м. Київ № 826/16498/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., за участі секретаря судового засідання Карпенка Д.В. у відкритому судовому засіданні в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Безпечні технології утилізації" (далі також - позивач, ТОВ "Безпечні технології утилізації")
до1.Міністерства екології та природних ресурсів України (далі також - відповідач1, Мінприроди), 2.Міністра екології та природних ресурсів України Семерака Остапа Михайловича (далі також - відповідач2), 3.Заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України Шкамардіної Альони Олександрівни (далі також - відповідач3), 4.Головного спеціаліста відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів Курник Ірини Михайлівни
третя особа Державна реєстраційна служба України
провизнання протиправним рішення та дій

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними заявами до відповідачів, в яких просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Мінприроди від 28.09.2016 №263 "Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій" у частині анулювання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами;

- визнати протиправними дії Міністра екології та природних ресурсів України щодо видачі наказу від 20.09.2016 №343 про проведення позапланових заходів в частині призначення проведення позапланової перевірки дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження небезпечними відходами ТОВ "Безпечні технології утилізації";

- визнати протиправними дії членів комісії Мінприроди у складі голови комісії Шкамардіної Альони Олександрівни - заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки та Курник Ірини Михайлівни - головного спеціаліста відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження небезпечними відходами ТОВ "Безпечні технології утилізації" на підставі наказу від 20.09.2016 №343 про проведення позапланових заходів;

- визнати протиправними дії членів комісії Мінприроди в складі голови комісії Шкамардіної Альони Олександрівни - заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки та Курник Ірини Михайлівни - головного спеціаліста дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки щодо складання неправомірного акту позапланової перевірки додержання ТОВ "Безпечні технології утилізації" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 23.09.2016 №03/16.

13.03.2018 позивач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення доказів шляхом витребування у Мінприроди завірених у встановленому порядку копій:

1) номенклатури справ Департаменту екологічної безпеки Мінприроди за 2016 рік;

2) номенклатури справ відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Міністерства екології та природних ресурсів України за 2016 рік;

3) відповідного аркушу журналу реєстрації Акту про виявлення недостовірності від 23.09.2018 №03/16-1 та довідку про реєстрацію цього акту в автоматизованих спеціалізованих комп'ютерних програмах Міністерства, підписану уповноваженою особою служби діловодства;

4) відповідного аркушу журналу для реєстрації відряджень з відміткою про реєстрацію факту відрядження Шкамардіної А.О. та Курник І.М. на перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечні технології утилізації» у вересні 2016 року;

5) доповідної записки про необхідність виїзду у відрядження Шкамардіної А.О. та Курник І.М. на перевірку вищевказаного товариства у вересні 2016 року;

6) звітів про результати відрядження (виконання завдання) Шкамардіної А.О. та Курник І.М. та про використання коштів.

Клопотання обґрунтоване тим, що предметом доказування, поміж іншого, є обставини щодо факту виготовлення та підписання акту від 23.09.2016 №03/16-1 про виявлення недостовірності даних у документах, поданих позивачем разом із заявою про отримання ліцензії (далі також - Акт про виявлення недостовірності), що став підставою для видання оскаржуваного наказу Мінприроди від 28.09.2016 №362, яким анульовано ліцензію позивача на провадження діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Згідно з доводами позивача станом на час винесення оскаржуваного наказу Мінприроди указаний Акт про виявлення недостовірності не існував, що безпосередньо впливає на законність оскаржуваного наказу. Акт складений після прийняття оскаржуваного наказу та з порушенням Інструкції з діловодства в Міністерстві екології та природних ресурсів України, затвердженої наказом Міністерства від 27.09.2012 №473, та містить завідомо неправдиві відомості щодо дати та обставин його складення та підпису.

Для встановлення факту щодо дати та часу складення вищевказаного Акту адвокат позивача в установленому законом порядку звернулася до Мінприроди з адвокатськими запитами від 23.02.2018 №02-08/48-32вих-18 та від 26.02.2018 №02-08/36вих-18 про надання вищевказаних доказів, однак відповіді на запити та запитувані докази від Міністерства не отримала.

Представник Мінприроди щодо задоволення клопотання про забезпечення доказів заперечив, просив відмовити у його задоволенні, стверджуючи про його необґрунтованість.

Решту відповідачів у судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його проведення, пояснень щодо клопотання до суду не направили.

Представник третьої особи Державної реєстраційної служби України зазначила, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Вирішуючи указане клопотання, суд виходить із такого.

Статтею 114 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно з частиною першою цієї статті суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Отже, для задоволення заяви про забезпечення доказів необхідним, поміж іншого, є наведення заявником у заяві обґрунтованих доводів щодо існування обставин, які свідчать про неможливість без вжиття додаткових заходів у подальшому витребувати необхідні докази у певних осіб.

Аналіз змісту клопотання позивача про забезпечення доказів дає підстави суду дійти висновку про відсутність у ньому обґрунтування наявності підстав, що зумовлюють необхідність забезпечення доказів, а саме того, що докази, які позивач просить забезпечити, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання згодом стане неможливим або утрудненим.

У судовому засіданні представник позивача зазначила про ймовірність втрати вищевказаних доказів через можливе затоплення чи пожежу в Мінприроди або про підроблення цих доказів працівниками Міністерства, зазначивши про наявність у її практиці фактів втрати документів окремими державними органами саме через такі обставини.

Однак наведені доводи представника позивача не заслуговують на увагу суду, оскільки ґрунтуються виключно на її суб'єктивних припущеннях.

Керуючись статтями 114-115 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О.Власенкова