Справа № 554/9315/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції Савченко А.Г.

22 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/9315/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 07.02.2018 р. (м. Полтава) по справі № 554/9315/17

за позовом ОСОБА_3

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 , Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 третя особа Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ

23 листопада 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспекторів патрульної служби батальйону 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі по тексту інспектор Сахно Т.В., перший відповідач), лейтенанта поліції ОСОБА_4 (далі по тексту інспектор Остапенко О.В., другий відповідач), третя особа Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції (далі по тексту УПП в м. Полтаві), в якому просив суд скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі :

- серії БР № 506692, винесену 13.11.2017 року інспектором Сахно Т.В. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП,

- серії БР № 506691, винесену 13.11.2017 року інспектором Остапенком О.В. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року по справі № 554/9315/17 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано постанови серії БР № 506691 та БР № 506692 від 13 листопада 2017 року, винесені інспекторами патрульної служби батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 та лейтенантом поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1 і 2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративних стягнень у виді штрафу у розмірі 255 грн. та 425 грн. відповідно, закривши провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_2, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року по справі № 554/9315/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що позивачем допущено порушення п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України (перетнув лінію дорожньої розмітки) та пп.8.7.3 п.8.7 Правил дорожнього руху України (здійснив рух на заборонений сигнал світлофору). Факт порушення підтверджено відеозаписом та поясненнями свідків, які у розумінні ст.251 КУпАП є належними доказами вчинення правопорушення. Вказав, що судом першої інстанції, всупереч ст.44 КАС України, проігноровано клопотання відповідача ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи у звязку з перебуванням відповідача на сесії, чим позбавлено її можливості подати до суду докази, а саме відеозапис порушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків. З посиланням на ч.3 ст.258, ч.1 ст.276 КУпАП вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на розгляд справи про адміністративне правопорушення не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати правопорушення у сфері дорожнього руху. Стверджує, що відповідачами дотримано встановлену законом процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувані постанови містять всі відомості, передбачені ч.3 ст.283 КУпАП. Вказує, що позивачем не надано доказів обґрунтованості позовних вимог. Враховуючи викладене, вважає, що постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 506691 та № 506692 від 13.11.2017 року винесені правомірно, підстави для їх скасування відсутні.

Позивач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Вказує на порушення норм процедури винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення в діях відповідачів. Стверджує, що відеозаписи з боді-камер поліцейських, а також запис з відеореєстратора не є належними доказами по справі, оскільки не були надані до суду першої інстанції.

В судове засідання прибув представник позивача, заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав та обставин, викладених у відзиві.

Відповідачі в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2017 року інспектором УПП в м. Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 506691 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_3 13.11.2017 року об 11 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER, номерний знак НОМЕР_1, у м. Полтава по вул. Європейській, 87 здійснив розворот, при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив ПДР України.

Крім того, 13.11.2017 року інспектором УПП в м. Полтаві ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 506692 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_3 13.11.2017 року об 11 год. 01 хв., керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER, номерний знак НОМЕР_1, у м. Полтава на перехресті вул. Сінної, Європейської та Кагамлика, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив ПДР України.

Не погодившись із вказаними постановами, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення ст.72 КАС України не надано доказів вчинення позивачем правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, а також з того, що відповідачами порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувані постанови не відповідають вимогам ст.283 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року по справі № 554/9315/17 таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин справи, з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.8.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У відповідності до п.1.3 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення : 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пп. «ґ» п.8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції констатовано ненадання відповідачами доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, такі докази були надані відповідачем ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції, а саме відеозапис з відеореєстратора, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, а також копії пояснень свідків.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Колегія суддів відмічає, що 06.02.2018 року відповідачем ОСОБА_2 через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням відповідача на сесії.

Однак, це клопотання було судом відхилено, справу розглянуто за відсутності першого відповідача, чим позбавлено відповідача ОСОБА_2 подати докази правомірності оскаржуваних постанов та унеможливило встановлення судом обєктивної істини по справі.

З огляду на приписи ч.4 ст.9 КАС України, зважаючи на активну роль у збиранні доказів, відведену суду адміністративним судочинством, враховуючи, що в оскаржуваних постановах містяться посилання на докази вчинення правопорушень - відеозаписи та пояснення свідків, суд першої інстанції повинен був витребувати вказані вище докази у відповідачів, для чого задовольнити клопотання інспектора Сахно Т.В. та відкласти розгляд справи, однак, цього судом першої інстанції зроблено не було.

У звязку з допущеними судом першої інстанції порушеннями процесуального права, зазначеними вище, колегія суддів вважає за можливе взяти до уваги докази, надані першим відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Так, з наданого відеозапису вбачається неодноразовий перетин автомобілем позивача подвійної суцільної смуги дорожньої розмітки при розворотах, у звязку з чим колегія суддів вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 п.1.3 розділу 34 ПДР.

Крім того, з відеозапису вбачається здійснення позивачем на регульованому перехресті повороту ліворуч на жовтий сигнал світлофора, чим порушено пп. «ґ» п.8.7.3 ПДР.

Незазначення у постановах про адміністративні правопорушення серії БР № 506691 та № 506692 від 13.11.2017 р. норм ПДР, які порушив позивач, не впливає на правомірність оскаржуваних постанов, оскільки в останніх інспекторами УПП чітко викладено зміст обєктивної сторони правопорушень та вірно вказано норми КУпАП, якими передбачена відповідальність за ці правопорушення.

Колегія суддів вважає необґрунтованим судження суду першої інстанції про порушення відповідачами встановленої КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Так, згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

У відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП (в редакції, чинній з 08.08.2015 р. згідно із Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст.258 КУпАП).

Згідно з ч.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395) справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Висновок про порушення відповідачами процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зроблений судом першої інстанції без урахування вищезазначених змін до КУпАП, та приписів Інструкції № 1395, що набрали чинності після прийняття рішення Конституційним Судом України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, на яке помилково послався суд першої інстанції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було названі свої посада та прізвище, імя та по батькові, було вказано, у чому саме поліцейський вбачає порушення та якою нормою передбачено відповідальність за це порушення. Позивачеві було розяснено його права, закріплені у ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також право оскаржити дії поліцейського.

Доводи позивача про неможливість розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці вчинення правопорушення є хибними з огляду на вищенаведені норми ч.4 ст.258 КУпАП та ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395.

Твердження позивача про непредявлення йому доказів вчинення правопорушення спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З приводу доводів позивача про те, що він не керував транспортним засобом під час вчинення правопорушень, колегія суддів зазначає, що відразу після зупинки транспортного засобу позивач знаходився біля автомобіля з боку місця водія та на початку спілкування з поліцейським не заперечував того факту, що саме він є водієм даного транспортного засобу PEUGEOT PARTNER, номерний знак НОМЕР_1.

Щодо тверджень позивача про неналежність запису з відеореєстратора в якості доказу, колегія суддів зазначає, що на вказаний відеозапис є посилання у постанові серії БР № 506691, винесену 13.11.2017 року, і цей відеозапис був досліджений, продемонстрований позивачеві та прокоментований інспектором Сахно Т.В. під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, а тому вказані доводи не впливають на належність даного відеозапису як доказу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірними постанови у справах про адміністративне правопорушення серії БР № 506691 від 13.11.2017 р., винесену інспектором Остапенко О.В., про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, та постанову серії БР № 506692 від 13.11.2017 р., винесену інспектором Сахно Т.В., про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, та не вбачає підстав для їх скасування.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

З огляду на вищенаведене, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року по справі № 554/9315/17 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до інспекторів УПП в м. Полтаві ОСОБА_2, ОСОБА_4 про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 07.02.2018 по справі № 554/9315/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанов відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7