Справа № 440/2089/17
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/2089/17
Провадження № 2-а/440/107/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду м. Буськ адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Горохівського ВП Волинської області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції СРПП Горохівського ВП Волинської області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 року серії ДР № 007603 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Просить суд скасувати постанову серії ДР № 007603 від 03.08.2017 року, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що він довідався про те, що 03.08.2017 року відповідачем була винесена постанова серії ДР № 007603, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Із даної оскаржуваної постанови відповідача вбачається те, що позивач 03.08.2017 року о 13 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 311, реєстраційний номер НОМЕР_1, в селі Скобелка Горохівського району Волинської області, встановлено шини різних моделей з різним малюнком протектора для вантажних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 31.4.5 (г) ПДР України. Проте, із оскаржуваною постановою позивач не погоджується, вважаючи її незаконною і необгрунтованою, оскільки у автомобіля позивача відбулось пошкодження шини та проведено її монтаж, про що свідчить представлена ним для огляду відповідачу пошкоджена шина, і те, що болти кріплення коліс містили сліди їх монтажу, однак наведені обставини безпідставно не були взяті до уваги відповідачем. Пояснення позивача про вимушену несправність автомобіля, яку він намагався усунути, відповідач не взяв до уваги. Крім цього, позивач вимагав складення відповідачем протоколу, чого ним зроблено не було. Оскільки, оскаржувана постанова відповідача не містить відповідних належних і допустимих доказів правопорушення та є незаконною і необгрунтованою, а про її винесення позивач дізнався із листа Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 28.11.2017 року за № 4905 про відкриття виконавчого провадження, а відтак просить дану постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 06.02.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п'ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Крім того, сторонам було роз'яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Проте, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, сторони до суду не подали.

Натомість, відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст. 162 КАС України, надіславши до суду відзив на позовну заяву від 22.02.2018 року, з якого вбачається, що заявлений позов не визнає повністю. Зокрема, відповідач покликається на те, що особисто намагався вручити позивачеві оскаржувану постанову на місці, однак останній відмовився її отримати, а тому така була скерована позивачу засобами поштового зв'язку, однак за спливом тривалого часу представити відповідну поштову квитанцію до суду відповідач не в змозі. Також зазначає, що позивач вводить в оману суд, а у своїй позовній заяві визнає сам факт вчиненого адміністративного правопорушення, жодних поважних причин скоєного позивачем правопорушення, останній відповідачу не повідомляв. Таким чином, відповідач вважає, що ним при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані вимоги ст. 276 КУпАП, а заявлений позов не містить підстав для закриття справи відповідно до ст. 247 КУпАП. Також, вважає, що він як інспектор ВП не може бути відповідачем у справі. Відтак, просить у задоволенні заявленого позову відмовити повністю.

Разом із тим, 28.02.2018 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої вважає відзив відповідача необгрунтованим, а наведені у ньому обставини надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, звертає увагу суду на те, що жодних доказів надіслання позивачу копії оскаржуваної постанови поштою не має, а у самій постанові зазначено про те, що позивач від підпису та отримання постанови відмовився в присутності свідків, що не відповідає дійсності, оскільки жодних відомостей про свідків оскаржувана постанова не містить, як їх присутності на місці події чи будь-яких пояснень осіб, які начебто виступали свідками в цій справі. Крім того, позивач зазначає про те, що відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження вини позивача у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач отримав вищевказаний відзив позивача 28.02.2018 року, однак своїм правом щодо подання заперечення на відзив протягом п'яти днів з дня його отримання, відповідач станом 20.03.2018 року не скористався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено частиною 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами пункту 31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Натомість, як вбачається із оскаржуваної постанови капітана поліції ОСОБА_2, серії ДР № 007603 від 03.08.2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що позивач ОСОБА_1 03.08.2017 року о 13 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 311, реєстраційний номер НОМЕР_1, в селі Скобелка Горохівського району Волинської області, встановлено шини різних моделей з різним малюнком протектора для вантажних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 31.4.5 (г) ПДР України.

Крім цього, як вбачається із позовної заяви, позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем суду не представлено.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Так, оскаржувана постанова відповідача не відповідає вищенаведеним нормам закону, у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а також не зазначено висловлених позивачем доводів.

За наведених обставин, беручи до уваги наведені вище обставини, зокрема те, що оскаржуваною постановою відповідача зафіксоване лише факт встановлення на транспортному засобі позивача шин різних моделей з різним малюнком протектора для вантажних транспортних засобів, що не заборонено вимогами п. 31.4.5 (г) ПДР України, оскільки такими забороняється лише експлуатація транспортних засобів з різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів. Тобто, чинним законодавством забороняється експлуатація вантажних автомобілів з різними типами малюнків протектора (симетричний малюнок; асиметричний малюнок; спрямований малюнок), чого відповідачем виявлено не було, а тому зазначені дії позивача не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, що відповідно вказують на протиправністю винесеної відповідачем оскаржуваної постанови.

При цьому, всупереч вищевказаним вимогам, відповідачем не представлено до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10, 77, 242-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДР № 007603 від 03.08.2017 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Буський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Б. Кос