Справа № 815/6704/17
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6704/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року о 10 год. 33 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

від відповідача: Поліщук І.О. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (ІННОМЕР_1, місце проживання: 65114, АДРЕСА_1) до Головного управління Держпраці в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, пр-т. Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №37 від 17.11.2017р.,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 18 грудня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №37 від 17.11.2017р.

Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позов обґрунтовано тим, що постанова є незаконною, протиправною та такою, що належить скасуванню, оскільки під час виходу з інспекційним відвідуванням фахівцями Головного управління Держпраці в Одеській області було порушено вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та за наслідками цього інспекційного відвідування складені документи (акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, акт перевірки та припис), які не відповідають вимогам законодавства, а тому є підставою для визнання їх протиправними та скасування будь-яких рішень прийнятих на підставі цього інспекційного відвідування. Також позивач зазначив, що під час проведення перевірки були допущені численні порушення, а саме: не було пред'явлено направлення на проведення перевірки та службове посвідчення, оскільки службове посвідчення щодо якого відсутня інформація в Реєстрі посвідчень інспекторів праці вважається недійним.

На думку позивача, службове посвідчення станом на 19.10.2017 року було недійсним і контрольні повноваження на проведення інспекційного відвідування у інспектора були відсутні. Окрім того, у позові зазначено, що під час складання акту перевірки та припису інспектором праці було порушено п.п.19,20 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, якими чітко визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт та у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, однак, ані припис ані акт перевірки позивач не отримала, та про існування вказаних документів їй взагалі було невідомо.

Тому, позивач вважає, що посадові особи відповідача фактично не мали повноважень для проведення інспектування та оформлення його документально, акт перевірки, який складений за результатами проведення інспектування не відповідає вимогам законодавства, є недійсним та не може встановлювати порушення закону суб'єктом господарювання, будь-які рішення, прийняті на підставі незаконного акту є протиправними та незаконними і не можуть сприйматись суб'єктами господарювання як законні, а також на підставі таких документів контролюючими органами не може бути прийнято жодних рішень, які мають або можуть мати юридичні наслідки для суб'єкта господарювання.

До суду 22 січня 2018 року (вхід. №1723/18) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні повністю з підстав того, що ФОП ОСОБА_3 шляхом мовчазної згоди на протиправні дії з боку адміністратора фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_5 перешкоджала проведенню перевірки, порушуючи вимоги діючого законодавства України, постанова про накладення штрафу №37 від 17.11.2017 року є законною та обґрунтованою.

Позивач, в свою чергу надав відповідь на відзив, у порядку ст. 163 КАС України, зазначивши, що у відзиві на позовну заяву не вказано у чому саме закладається факт не допуску або вчинення перешкод з боку ФОП ОСОБА_3 щодо проведення інспекційного відвідування та не надано жодного належного доказу, що під час відвідування інспектором праці на місці здійснення підприємницької діяльності була присутня належним чином уповноважена особа. Окрім того, позивач зазначила, що ФОП ОСОБА_3 не використовувала для організації своєї господарської діяльності найманих працівників за будь-яким договором, які передбачають трудові правовідносини, у тому числі тренерів та прибиральників. Для зручного користування тренажерним залом ФОП ОСОБА_3 надавала відвідувачам, що придбавали абонемент та заповнили анкету, відповідні методичні матеріали (програми для занять) за їх згодою.

07 лютого 2018 року (вхід. №3472/18) від відповідача надійшли заперечення з урахуванням вимог ст. 164 КАС України, в якому у задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 19 лютого 2018 року, судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 13 березня на 12 годину 00 хвилино, викликано для допиту в якості свідка ОСОБА_5

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити повністю. Крім того, у вступному слові представник позивача показала, що відповідач застосував штраф на підставі абзацу 7 ч. 2 ст. 265 КЗоТ України, хоча були всі підстави для застосування штрафу на підставі абз. 2 цієї статті кодексу за не допуск перевіряючих, розмір якого набагато менше; був відсутній спільний наказ з органом доходів та зборів, хоча перевірка була проведена разом із інспекторами фіскальної служби; був порушений порядок початку та проведення перевірки, перевіряючи не мали право спочатку задавати питання як нібито клієнти, а потім представитись, що вони є перевіряючи; форми бланків, які були використані відповідачем для оформлення інспекційного відвідування були відсутні на час проведення перевірки; відповідач не сповістив про розгляд справи про притягнення до відповідальності.

На відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

На доводи викладені представником позивача у вступному слові представник відповідача показала, що відповідач застосував штраф на підставі абзацу 7 ч. 2 ст. 265 КЗоТ України, оскільки метою перевірки було саме з'ясування отриманої від органу фіскальної служби інформації щодо фактичного допуску об'єктом контролю працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту); спільного наказу з органом доходів та зборів не було, оскільки спільної перевірки не проводилось, тим більш є загальний наказ про проведення таких спільних заходів; порядок проведення перевірки не був порушений, можливість перевіряючими спочатку з'ясувати обставини, а потім пред'явити документи на перевірку передбачена фактичною перевіркою; форми бланків затверджені відповідною постановою Кабінету Міністрів України; щодо розгляду справи відповідач сповістив позивача належним чином.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши представників учасників справи та допит свідка, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

15.08.2012 року зареєстровано як фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, про що внесений запис до ЄДР № 2 101512, основним видом економічної діяльності якої є: 93.13. діяльність фітнес-центрів (Т.1, а.с. 206).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується представником позивача, що на час спірних правовідносин, позивач займалась підприємницькою діяльністю, діяльність фітнес-центру, для чого орендувала приміщення, згідно з договором оренди під розміщення фітнес-клубу (а.с. 211, т.1) за адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивача показала, що договір оренди приміщення був припинений ОСОБА_3, на підтвердження чому надала суду лист-повідомлення про припинення договору оренди.

Представник позивача подала суду фотокопії тренажерного залу (а.с. 214, т.1), повідомлення про знижки та програми тренувань (а.с.215-218, т.1).

Також матеріалами справи підтверджено та не заперечується представником позивача, що 08 грудня 2017 року позивач подала документи на припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням (а.с. 207-210, т. 1) та зараз цією діяльністю не займається.

Суд встановив, що 12.10.2017р. Головне управління ДФС в Одеській області звернулось до першого заступника начальника ГУ Держпраці в Одеській області Калайди М.О. з листом №9227/9/15-32-13-06-06, яким адресата повідомлено, що згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, з 11.10.2017р. розпочато фактичні перевірки фізичних осіб-підприємців з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, які здійснюють фінансово-господарську діяльність у мережі фітнес-клубів «ІНФОРМАЦІЯ_1», серед яких наявна ФОП ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) .

Також, в зверненні зазначено, що у закладах фітнес-клубів «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходились особи, які виконували свої обов'язки відповідно до зайнятих посад, зокрема, адміністратори, тренера, та прибиральниці, в той час як, відповідно до податкових даних ФОП ОСОБА_3 не використовує працю найманих робітників, утримання та перерахування до бюджету податків і зборів не здійснює (Т.1, а.с.38).

Суд дослідив лист Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.10.2017 року № 15/01-33-13106 на адресу заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області про залучення фахівців Головного управління Держпраці в Одеській області до спільних заходів контролю, в якому зазначено, щодо залучення до цих заходів відносно ФОП ОСОБА_3 головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління ОСОБА_7 (а.с. 203, т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що 18.10.2017р. відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004р. №1985-ІV, Конвенції Міжнародної організації праці №129, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004р. №1986-IV, ст.259 Кодексу Законів про працю України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295, листа Головного управління ДФС в Одеський області від 12.10.2017р. №9227/9/15-32-13-06-06 щодо проведення інспекційного відвідування з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено наказ «Про проведення інспекційного відвідування» №1295, пунктом 1 якого Головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_7 наказано з 19.10.2017р. по 20.10.2017р. (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яка здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (Т.1, а.с.39).

18.10.2017р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області видано направлення на здійснення інспекційного відвідування №15/01-29-2359.

На підставі зазначеного направлення на здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3, з метою здійснення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування, Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_7 здійснено вихід за адресою проведення позивачем господарської діяльності, а саме: АДРЕСА_2.

Під час здійснення виходу був відсутній суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_3, представник відсутній, на момент інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 перебувала гр. ОСОБА_5, яка, на думку інспектора, виконувала обов'язки адміністратора (видавала ключі від приміщень відвідувачам, робила каву за яку отримувала гроші), отримати направлення на перевірку відмовилась, пояснивши, що вона не працює, а замінює подругу ОСОБА_3 з 15.00 години 19 жовтня 2017 року, надати контактній телефон не змогла, інші громадяни від пояснень відмовились (а.с. 42), для виконання своїх службових обов'язків та підтвердження особистих даних присутніх громадян був викликаний наряд поліції, який підтвердив особисті дані гр. ОСОБА_8 на підставі водійських прав та зафіксували на мобільний телефон, про що складено акт не допуску на інспекційне відвідування від 19.10.2017 року (Т.1, а.с.42).

Головним управлінням Держпраці в Одеській області складений акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-019/0221-0178, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_3 у порушення вимог ст.35 Закону України «Про оплату праці», ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не надано можливості здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про оплату праці у формі інспекційного відвідування, створено перешкоди щодо одержання інспектором праці необхідних документів, матеріалів та пояснень працівників.

23.10.2017р. Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_7 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 винесено припис №15-01-019/0221-0178, яким, з урахуванням положень ст.35 Закону України «Про оплату праці», Положення «Про державну службу України з питань праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96, зобов'язано надати можливість здійснити захід державного контролю за додержанням законодавства про оплату праці у формі інспекційного відвідування, та у строк до 31.10.2017р. надати необхідні документи (Т.1, а.с. 63-64).

Наказом Головного управління Держпраці в Одеській області №1378 від 02.11.2017 року «Про проведення інспекційного відвідування» головному державному інспектору ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з 06.11.2017 року по 07.11.2017 року доручено здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Відповідно до зазначеного наказу, на підставі направлення від 02.11.2017 року за №15/01-29-2539, головним управлінням Держпраці в Одеській області з метою здійснення позапланового заходу додержання законодавства про працю з виконання вимог припису від 23 жовтня 2017 року здійснений ще один вихід за адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3: АДРЕСА_2, за наслідками якого складений акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №15-01-019/0281 від 06.11.2017 року (а.с. 68-85, т.1).

В ході цього виходу також ОСОБА_3 не було на робочому місці, була гр. ОСОБА_8

Суд встановив, що акт перевірки №15-01-019/0281 від 06 листопада 2017 року було направлено на ім'я ФОП ОСОБА_3, на адресу: АДРЕСА_1, за місцем проживання відповідача, та даних з ЄДР (а.с. 206 т.1), згідно з описом вкладення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано 20 листопада 2017 року (Т.1, а.с. 87-88).

08 листопада 2017 року ФОП ОСОБА_3 було направлено рішення щодо розгляду справи та накладення штрафу №040 та повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на 17 листопада 2017 року на 11 годин 40 хвилин (Т.1,а. с., 89-94).

Розглянувши акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.11.2017 року за №15-01-019/0281 щодо порушень у ФОП ОСОБА_3 за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2, (фітнес-клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1») Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийнято постанову №37 від 17.11.2017 про накладення штрафу у розмірі 320 000 грн. (Т.1, а.с.99-102).

Зазначену постанову направлено позивачу листом від 20.11.2017 року за №15/01-33-14152 та проінформовано, що у випадку несплати штрафу у добровільному порядку, він буде стягнутий у примусовому порядку органами державної виконавчої служби (Т.1, а.с.96).

Судом досліджені відстеження поштової кореспонденції, яка була надіслана на адресу позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 зверталась до Головного управління Держпраці в Одеській області з листами від 15.12.2017 року з вимогою повідомити про розгляд питання про накладення штрафу (а.с. 21) та від 21.11.2017 року про те, що здійснює діяльність власними силами та не використовує працю найманих працівників (а.с. 20).

Судом допитана в якості свідка гр. ОСОБА_8, яка показала, що ходила займатися у тренажерний зал ФОП ОСОБА_3, яка її попросила побути в залі замість неї 19 жовтня 2017 року. Прийшли чоловіки та запитали скільки коштує абонемент, чи є групові зайняття, свідок показала, що надала відповіді на ці запитання, а потім вони представились, що вони є перевіряючими та прийшли проводити перевірку. Свідок показала, що в залі не працює, а тільки заміщує свою подругу ОСОБА_3. 06 листопада 2017 року знову ОСОБА_3 попросила свідка побути замість неї в залі і знову прийшов інспектор, який вже тільки запитав: «Що знову замість своєї подруги» я сказала: «Так». Також свідок показала, що потім приїхала ОСОБА_3, сказала, що зі всім розбереться. Крім того, свідок показала, що офіційно вона ніде не працює, зараз у тренажерний зал не ходить.

Представником відповідача надані суду фотокопії з сайту тренажерного залу «ІНФОРМАЦІЯ_1» на час розгляду справи, на підтвердження того, що тренажерний зал досі працює. Між тим, представник позивача заперечувала проти цих доказів та просила суд їх відхилити, оскільки вони не стосуються спірного періоду правовідносин.

Одночасно, судом досліджені копії наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 10.10.2017 року № 4873 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, направлень на перевірку та акт про відмову отримані копії наказу 19.10.2017 року (а.с. 105-109, т.1), та постанова Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року у справі № 815/5527/17 за позовом Головного управління ДФС в Одеській області про розгляд та вирішення справи про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна через не допуск до фактичної перевірки 19.10.2017 року (а.с. 110-111, т.1).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надані учасниками справи пояснення, допит свідка, суд зробив такі висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваної постанови, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007року №877-V (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017р. №295 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.2 якого державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, у тому числі, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.п.3,4 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Держпраці веде реєстр посвідчень інспекторів праці.

Посвідчення, щодо якого відсутня інформація в реєстрі посвідчень інспекторів праці, вважається недійсним.

Порядок складення та форми акта, довідки, припису, вимоги визначаються Мінсоцполітики.

Відповідно до п.п.5, 8, 9, 11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспекційні відвідування проводяться:

- за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

- за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення, серед іншого, мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, суд вважає, що відповідач при наявності службового посвідчення мав право безперешкодно проводити інспекційне відвідування.

Згідно з пунктами 12, 16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

У разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС в Одеській області звернулось до першого заступника начальника ГУ Держпраці в Одеській області Калайди М.О. з листом №9227/9/15-32-13-06-06, у якому наголошено, що у закладах фітнес-клубів «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходились особи, які виконували свої обов'язки відповідно до зайнятих посад, зокрема, адміністратори, тренери, та прибиральниці, при цьому, відповідно до податкових даних ФОП ОСОБА_3 не використовує працю найманих робітників, утримання та перерахування до бюджету податків і зборів не здійснює.

На підставі цього листа суд встановив наявність законодавчо передбачених підстав для проведення інспекційного відвідування фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, господарську діяльність у якому здійснювала на час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3

Суд відхиляє твердження представника позивача стосовно того, що ФОП ОСОБА_3 не було на місці проведення перевірки, уповноважених осіб вона не мала та службове посвідчення інспектора праці та направлення на проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 не надавалось, а тому позивач фактично не створював перешкод щодо проведення інспекційного відвідування інспектором праці, з огляду на таке.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 3, 4 статті 24 Кодексу законів про працю України визначено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Враховуючи викладені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що про існування між працівником та роботодавцем трудових відносин свідчить наявність або відсутність юридичного факту, з яким закон пов'язує їх виникнення, а саме - допуску працівника до виконання роботи з відома роботодавця.

Так, суд встановив, що під час проведення інспекційного відвідування тренажерного залу «ІНФОРМАЦІЯ_1» 19 жовтня 2017 року та 06 листопада 2017 року був відсутній суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_3, представник відсутній, між тим, на момент інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 перебувала гр. ОСОБА_5, та були клієнти цього тренажерного залу.

Гр. ОСОБА_5 відмовилась отримати направлення на перевірку, пояснивши, що вона не працює, а замінює подругу ОСОБА_3 з 15.00 години 19 жовтня 2017 року, надати контактній телефон ОСОБА_3 не змогла, між тим, з допиту ОСОБА_5 як свідка суд встановив, що вона повідомила інспектору інформацію, яку може знати тільки виконуючий обов'язки адміністратора, крім того, в акті зазначено, що вона видавала ключі від приміщень відвідувачам, робила каву, за яку отримувала гроші, тому, оцінивши ці докази окремо та їх сукупності, суд дійшов висновку щодо наявності між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 трудових відносин, оскільки останню фактично допущено до виконання роботи.

Окрім того, під час інспекційного відвідування 19 жовтня 2017 року, інші громадяни, присутні на об'єкті відвідування від пояснень відмовились, для виконання свої службових обов'язків та підтвердження особистих даних присутніх громадян був викликаний наряд поліції, які підтвердили особисті дані гр. ОСОБА_5 на підставі водійських прав та зафіксували на мобільний телефон, про що складений акт не допуску на інспекційне відвідування від 19.10.2017 року (Т.1, а.с.42).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 91 КАС України, показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, з наданих у судовому засіданні пояснень свідка, суд дійшов висновку, що гр. ОСОБА_5 виконувала функції адміністратора фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» надавала інформацію щодо занять у фітнес-клубі, а тому між нею та ФОП ОСОБА_3 існують трудові відносини, які повинні бути належним чином оформлені.

Між тим, посилання позивача щодо відсутності опублікування службового посвідчення головного державного інспектора Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_7 НОМЕР_2 в реєстрі на офіційному сайті Держпраці, станом на 19.10.2017р. відхиляються судом, оскільки жодних доказів на підтвердження цьому позивачем до матеріалів справи не додано. Натомість, доданим позивачем до матеріалів справи Витягом з офіційного веб-сайту Державної служби України з питань праці неможливо підтвердити вказану інформацію, оскільки у даному документі такі відомості відсутні. В свою чергу, в матеріалах справи міститься лист Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.10.2017 року № 15/01-33-13106 на адресу заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області про залучення фахівців Головного управління Держпраці в Одеській області до спільних заходів контролю, в якому зазначено, щодо залучення до цих заходів відносно ФОП ОСОБА_3 головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління ОСОБА_7 (а.с. 203, т.1).

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів та допиту свідка, суд встановив, що під час проведення перевірки Головне управління Держпраці в Одеській області діяло відповідно норм чинного законодавства.

Стосовно виявлених в ході проведення перевірки порушень, суд встановив таке.

Відповідно до п.п.19, 23, 25 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об'єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.

За результатом порушення уповноваженим представником ФОП ОСОБА_3 вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 35 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що контроль за додержанням законодавства про оплату працю, серед іншого здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контроль за додержанням законодавства про працю та не допускається приховування від зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці фахівцем Головного управління Держпраці в Одеській області був складений акт перевірки від 19.10.2017 року №15-01-019/0221-0178 та припис від 23.10.2017 року за №15-01-019/0221-0178, які були направлені рекомендованим листом.

Приписом від 23 жовтня 2017 року було зобов'язано суб'єкта господарювання надати необхідні документи кадрового та бухгалтерського обліку з метою проведення контрольного заходу, проте ФОП ОСОБА_3 та її уповноважений представник не вжили жодних доказів, що є порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, вимог ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності»

Таким чином, після закінчення вказаного у приписі №15-01-019/0221-0178 від 23.10.2017 року строку для усунення недоліків, з урахуванням вимог чинних нормативно-правових актів, фахівцями контролюючого органу 06.11.2017р. здійснений вихід за місцем проведення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_9 (АДРЕСА_2, фітнес-клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Суд встановив, що 06.11.2017 року о 14 год. 50 хв. було виявлено, що ФОП ОСОБА_3 відсутня, уповноважений представник (виконувала обов'язки адміністратора фітнес-слубу «ІНФОРМАЦІЯ_1») ОСОБА_5 відмовилась від отримання копії направлення на здійснення інспекційного відвідування, відмовилась від забезпечення необхідних умов щодо надання необхідних документів з метою проведення контрольного заходу та відмовилась зв'язатись з ФОП ОСОБА_3 або надати контактний телефон. ОСОБА_5 ознайомилась з направленням на здійснення інспекційного відвідування та службовими посвідченнями головних державних інспекторів, що підтверджено її показами як свідка, а тому суд доходить висновку, що повноваження фахівців були перевірені.

Таким чином, суд встановив, що фахівці Головного управління Держпраці в Одеській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обов'язки та здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з питань додержання праці.

Проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив, що на час здійснення інспекційного відвідування чинними наказами були накази Мінсоцполітики від 02.07.2012р. №390, та від 24.05.2017р. №866, якими затверджено форми акта, припису, протоколу постанови, та службового посвідчення, а тому посилання позивача, як на підставу щодо не допуску на інспекційне відвідування на порушення відповідачем Порядку №295, відповідно до якого порядок складення та форми акта, довідки, припису та вимоги визначаються Мінсоцполітики, а на момент проведення інспекційного відвідування на офіційному веб-сайті Держпраці було відсутнє будь-яке рішення Мінсоцполітики про форму акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню не відповідають дійсним обставинам у справі.

Також твердження представника позивача стосовно того, що під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 на місці не було, у зв'язку з чим їй не пред'являлось направлення та посвідчення на проведення перевірки не свідчить про порушення порядку проведення цього заходу, оскільки матеріалами справи та показами свідка суд встановив, що Головними державними інспекторами ОСОБА_5 були пред'явленіслужбові посвідчення інспектора НОМЕР_2 та направлення, та проінформовано про мету прибуття, запропоновано викликати керівника ФОП ОСОБА_3 для вручення направлення на здійснення інспекційного відвідування, однак вона відмовилась отримати направлення та зв'язатись з ФОП ОСОБА_3, не допустила інспектора праці до перевірки без будь-яких пояснень та законних підстав, про що був складений акт не допуску.

Щодо тверджень представника позивача про необхідність наявності спільного наказу з органами фіскальної служби слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що 19 жовтня 2017 року проводилась не спільна перевірка, а два заходів, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 10.10.2017 року № 4873 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, направлень на перевірку та акту про відмову отримані копії наказу 19.10.2017 року (а.с. 105-109, т.1), та постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року у справі № 815/5527/17 за позовом Головного управління ДФС в Одеській області про розгляд та вирішення справи про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна через не допуск до фактичної перевірки 19.10.2017 року (а.с. 110-111, т.1).

Відповідно до вимог частини 1 статті 265 Кодексу законів про працю України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; - недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; - вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Стосовно тверджень представника позивача, що при накладенні штрафу на ФОП ОСОБА_3 у стократному розмірі мінімальної заробітної плати уповноважена особа безпідставно виходила з того, що предметом перевірки були питання зазначені у абзаці сьомому частини другої статті 265 КЗпП, на підставі матеріалів справи суд встановив, що предметом інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 було саме здійснення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, про що власне й зазначено в абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України та підтверджується наявним у матеріалах справи, листом Головного управління Держпраці в Одеській області від 12.10.2017 року за №9227/9/15-32-13-06-06, на підставі якого й видано наказ про проведення перевірки.

Абзацами першим та другим пункту 8 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Враховуючи те, що інспекційне відвідування здійснювалося з питань виявлення неоформлених трудових відносин, суд вважає, що з урахуванням вищевикладених приписів законодавства, інспектор звільнений від обов'язку повідомлення об'єкта про таке відвідування.

На підтвердження того, що у ФОП ОСОБА_3 не оформлені трудові відносини з робітниками, відповідачем надано скріншоти із загальнодоступної мережі Інтернет, фітнес-клубом «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 в мережі Інтернет розміщено оголошення щодо проведення тренувань в закладі, та зазначено, що у них працюють лише найкращі тренери.

Окрім того, в матеріалах справи наявна роздруківка з мережі Інтернет про відгуки відвідувачів фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, в якій відвідувачі закладу виражають вдячність тренерам, адміністратору, інструктору.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що ці докази стосуються неспірного періоду правовідносин, і отримані відповідачем після здійсненого інспекційного відвідування, а тому не можуть бути враховані як належні докази, але вони свідчать про безперервність господарської діяльності фітнес-центру за цією адресою, що підсилює доводи відповідача стосовно праці не однієї особи у фітнес-клубі. Тим більш, суд звертає увагу, що представником позивача також були надані фотокопії тренажерного залу (а.с. 214, т 1) з подібним виглядом та з немалою кількістю відвідувачів. Також, суд звертає увагу, що представником позивача не надані належні та допустимі докази щодо припинення договору оренди на це приміщення, зокрема, суду не наданий акт приймання - передачі приміщення орендодавцю.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р., відповідно до пункту 2 якого штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно з пунктом 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області повідомлення №040 щодо розгляду 17.11.2017р. о 11 год. 40хв. справи відносно ФОП ОСОБА_3 на адресу позивача надіслано рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 10.11.2017 року, в зв'язку з чим посилання представника позивача на неповідомлення позивача про розгляд справи спростовуються наявними матеріалами справи.

Пунктами 7, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Враховуючи те, що позивача було повідомлено рекомендованим листом та згідно відстеження на сайті «Укрпошти» були дві спроби вручення поштового відправлення позивачу, суд вважає, що відповідач виконав всі, передбачені Порядком дії щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, водночас з відповідним клопотанням щодо відкладення розгляду справи, до контролюючого органу, не звертався.

За результатами розгляду акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.11.2017р., Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено постанову про накладення штрафу в№37 від 17.11.2017 року, якою на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 320000грн. (Т.1, а.с.97-102).

Стосовно неотримання позивачем поштової кореспонденції, суд вважає зазначені доводи представника спростовуються наявними в матеріалах справи фіскальними чеками від 23.10.2017 року та описами вкладення про направлення на адресу позивача припису від 23.10.2017 рок, окрім того, судом встановлено, що деяку поштову кореспонденцію, зокрема, акт перевірки від 07.11.2017 року та постанову про накладення штрафу від 17 листопада 23017 року отримано позивачем, що свідчить про те, що позивач ухилявся від отримання припису.

Окрім того, суд встановив, що 08.12.2017 року ФОП ОСОБА_3 звернулась із заявою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою -підприємцем за її рішенням», проте, суд зазначає, що ці дії здійснені після проведення інспекційного відвідування та прийняття оскаржуваної постанови, а на момент проведення перевірки, позивач здійснювала підприємницьку діяльність без належного оформлення трудових відносин з робітниками.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при проведенні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 та прийнятті оскаржуваної постанови № 37 від 17.11.2017 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Держпраці в Одеській області, з посиланням на відповідні докази довело правомірність своїх дій в ході проведення інспекційного відвідування та прийняття оскаржуваної постанови, а тому позовні вимоги не належать задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 (ІННОМЕР_1, місце проживання: 65114, АДРЕСА_1) до Головного управління Держпраці в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, пр-т. Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №37 від 17.11.2017р.,- відмовити повністю.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб'єкта владних повноважень.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 23» березня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.