Справа № 817/244/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2018 року м. РівнеСправа №817/244/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі Рівненське ОУ ПФУ Рівненської області) про визнання протиправним та скасування рішення №15/06-30 від 22.11.2017 про відмову в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язання вчинення дій щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 вищевказаного закону, починаючи з 14.11.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3), ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок чорнобильської катастрофи. 14.11.2017 позивач звернувся до Рівненського ОУ ПФУ Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак рішенням від 22.11.2017 №15/06-30 йому відмовлено у призначенні такої пенсії, яке вручено позивачу лише 14.01.2018 після його повторного звернення до відповідача. Вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 15.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

Відповідач, Рівненське ОУ ПФУ Рівненської області, позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, який обґрунтований тим, що відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, які працювали в зоні відчуження у 1988 році не менше як 30 календарних днів, пенсія надається із зменшенням пенсійного віку на 5 років. Вказує, що для визначення права на пенсію із зниженням пенсійного віку позивач надав посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, а також довідки Рівненського АТП 15627 від 03.11.1992 №285 та від серпня 1997 року №53. Проте позивачем не надано довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, що є належним документом, який підтверджує участь особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому довідки Рівненського АТП 15627 від 03.11.1992 №285 та від серпня 1997 року №53 не були прийняті відповідачем до уваги.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською облдержадміністрацією 25.11.1992, є особою, яка брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (а.с.10).

14.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського ОУ ПФУ Рівненської області із завою про призначення пенсії за віком відповідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) (а.с.35).

Проте, Рівненським ОУ ПФУ Рівненської області на підставі рішення від 22.11.2017 за №15/06-30 відмовлено у призначені пенсії позивачу з підстав відсутності у поданих документах довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122 (а.с.7).

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Соціальна захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій гарантується Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, статтею 15 якого встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Так, статтею 14 Закону №796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ).

Таким чином, Законом №796-ХІІ чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році та має відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3), виданого 25.11.1992 Рівненською облдержадміністрацією. У посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо проставлено штамп "Перереєстровано" із записом про дату перереєстрації 10.06.1997 (а.с.10).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році серії НОМЕР_1 (категорія 3) підтверджує його статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, положеннями статті 55 Закону №796-ХІІ, зокрема, визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 5 років.

Тобто особи, які мають статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 мають право на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 5 років.

Відповідно до абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком підтвердженням права особи на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у певному розрахунку, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС певної категорії, а довідка на підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - підтвердженням права на зменшення віку у визначеній законом кількості років.

При цьому, Порядком №22-1 не обмежено підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС лише довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, та передбачено таке підтвердження, зокрема, довідкою архівної установи, або іншими первинними документами, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії за віком від 14.11.2017 додано:

- копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році серії НОМЕР_1 (категорія 3), виданого 25.11.1992 Рівненською облдержадміністрацією (а.с.10);

- копія довідок Рівненського АТП 15627 від 03.11.1992 та №285 та від серпня 1997 року №53, згідно з якими позивача було відряджено в 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС в населені пункти м.Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії з 28.07.1988 по 28.08.1998 на 30 днів і одержував заробітну плату в 2-х кратному розмірі за участь у ліквідації, які видані на підставі табеля обліку робочого часу та відомостей для нарахування додаткової заробітної плати учасникам ліквідації аварії (а.а.с.8-9);

- копія архівної довідки про заробітну плату від 21.09.2017 №С-69/12-14 (а.с.37);

- копія листа архівної установи про відсутність документів на зберіганні від 13.11.2017 №С-87/12-14-1 (а.с.38);

- копія книги по нарахуванню заробітної плати Рівненського АТП 15627 (а.а.с.41-45).

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що вищевикладені документи не передбачені Порядком №22-1 та не можуть бути прийняті до уваги пенсійним органом для підтвердження факту перебування позивача в зоні відчуження, оскільки Порядком №22-1 не обмежено підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС лише довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Натомість встановлено, що таке підтвердження може бути здійснено, зокрема, довідкою архівної установи, або іншими первинними документами, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до закріплених у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд дійшов висновку, що оспорюване рішення прийняте відповідачем всупереч вимогам Закону №796-ХІІ та Порядку №22-1, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що Рівненське ОУ ПФУ Рівненської області, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийнятого оспорюваного рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п.1).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Частина 3 даної статті регламентує, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4).

Частина 5 даної статті передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Всупереч вимогам статті 134 КАС України умовами договору про надання правової допомоги, укладеного 23.01.2018 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС» (а.с.11), не визначено розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. В матеріалах справи відсутні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті, в тому числі відсутній і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, відшкодуванню підлягають судові витрати лише в частині сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 22.11.2017 №15/06-30.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001; ідентифікаційний код 40373305) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14 листопада 2017 року.

Стягнути із суб`єкта владних повноважень - Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001; ідентифікаційний код 40373305), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1409,60грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.