Справа № 820/3902/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3902/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Кононенко З.О. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017р., суддя Бадюков Ю.В., Харківського окружного адміністративного суду, повний текст складено 26.12.2017 р. по справі № 820/3902/17 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод» Салтівський» (далі - відповідач, ТОВ «Хлібозавод» Салтівський»), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу перед державним бюджетом України в розмірі 1 229 742, 41 гривень за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод «Салтівський» (код 39121098), податкова адреса платника: вул. Гвардійців Широнінців, 1, м. Харків, 61153, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017р. адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод» Салтівський» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна було задоволено в повному обсязі.

Надано дозвіл на погашення суми податкового боргу перед державним бюджетом України в розмірі 1229742, 41 грн. (один мільйон двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот сорок дві гривні 41 копійка) за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод «Салтівський» (код 39121098), податкова адреса платника: вул. Гвардійців Широнінців, 1, м.Харків, 61153, що перебуває у податковій заставі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин та невідповідність висновків, викладених у рішення суду, та порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу та виклав свій погляд на обставини справи, та просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На адресу суду через не запит повернувся поштовий конверт направлений на адресу відповідача зазначену ним у апеляційній скарзі, в зв'язку з чим вказана кореспонденція є врученою належним чином, оскільки не вручена адресату з незалежних від суду причин.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод «Салтівський» (код 39121098) знаходиться на обліку як платник податків у Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з 05.03.2014 року, що підтверджено наявними в матеріалах справи даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.9-12).

Відповідачем було самостійно визначено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість шляхом подання до контролюючого органу відповідної податкової декларації.

Внаслідок несплати вказаних податкових зобов`язань утворився податковий борг у загальному розмірі 1 229 742,41 грн., який виник на підставі податкової декларації № від 20.12.2016 (а.с. 33) (термін сплати 30.12.2016) у розмірі 1 225 196,16 грн. та пені за несвоєчасну сплату зобов`язань у розмірі 4 546,25 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу ( а.с. 8).

У зв'язку з непогашенням відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати позивачем направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 04.01.2017 року № 137-17 (а.с. 14, 15). Вимога не оскаржена та не виконана.

Податковим керуючим складено акт № 148 від 25.01.2017 року опису майна (а.с. 36-38).

Доказів оскарження вказаного акту опису майна матеріали справи не містять.

Позивачем було проведено заходи щодо стягнення суми податкового боргу з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків за рішеннями суду на підставі статті 95 Податкового кодексу України.

Так, рішеннями Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/1484/17 (суддя Заічко О.В., постанова від 17.05.2017 року) були задоволені вимоги податкового органу про стягнення з ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» податкового боргу в розмірі 4253656, 00 грн. (а.с. 16-21).

Крім того, на підставі вищевказаної постанови Харківського окружного адміністративного суду податковим органом направлялися інкасові доручення (розпорядження) щодо примусового стягнення грошових коштів з рахунків боржника до банків, які обслуговують відповідача, але вони були повернуті без виконання, у зв'язку із відсутністю грошових коштів на рахунках підприємства, про що свідчать копії інкасових доручень разом з відповідями банківських установ (а.с. 22-35).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення податкового боргу або заперечень проти відсутності боргу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелентом не заперечується існування боргу в розмірі 1229742, 41 гривень, крім того матеріали справи містять розрахунок суми боргу ( а.с. 8), докази сплати вказаного боргу в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Згідно із п. 88.1 та п. 88.2 ст. 88 ПК України, метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.п. 89.1.1.-89.1.2 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з п.п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до п.87.2. ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 2.3. розділу II Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 N 572 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1841/24373). У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна такий опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з приписами п.2.10 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.

Опис майна може бути проведено за даними органів, які згідно з чинним законодавством здійснюють реєстрацію майна.

Відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як було зазначено вище, позивачем було проведено заходи щодо стягнення суми податкового боргу з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків за рішеннями суду на підставі статті 95 Податкового кодексу України.

Так, рішеннями Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/1484/17 (суддя Заічко О.В., постанова від 17.05.2017 року) були задоволені вимоги податкового органу про стягнення з ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» податкового боргу в розмірі 4253656, 00 грн. (а.с. 16-21).

Так, на підставі вказаної постанови суду податковим органом направлялися інкасові доручення (розпорядження) щодо примусового стягнення грошових коштів з рахунків боржника до банків, які обслуговують відповідача, але вони були повернуті без виконання, у зв'язку із відсутністю грошових коштів на рахунках підприємства, про що свідчать копії інкасових доручень разом з відповідями банківських установ (а.с. 22-35).

Тобто у податкового органу відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 ПК України, виникло право здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідно до інформації банків , які обслуговують відповідача, у відповідача відсутні грошових коштів на рахунках.

Посилання апелянта на те, що підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за декларацією за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі відсутні, оскільки 03.10.2017 року Харківським окружним адміністративним судом було відстрочено на один рік виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/1484/17, суд не бере до уваги та зазначає.

Так, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року було апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задоволено та скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2017р. по справі № 820/1484/17.

Прийнято нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" про відстрочення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017р. по справі № 820/1484/17 Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" про стягнення податкового боргу відмовлено.

З огляду на вище встановленні обставини, колегія суддів приходить до висновку, про те, що суд першої інстанції достовірно встановлено, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність дій.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 по справі № 820/3902/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді З.О. Кононенко Я.В. П'янова

Повний текст постанови виготовлений 19.03.2018 р.