Справа № 818/1890/17
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 р. Справа №818/1890/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сєдєлєвої Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області) про зобов'язання відповідача в позачерговому порядку відносно інших громадян провести розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (безоплатну приватизацію) згідно поданої заяви від 18.04.2017.

Свої вимоги мотивував тим, що відмова відповідача у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, нормам Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 15.01.2018 відкрито провадження у справі за даною позовною заявою та ухвалено справу розглядати в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

25.01.2018 враховуючи клопотання позивача від 24.01.2018 (а.с.30) ухвалою суду було призначено судове засідання на 08.02.2018 (а.с.34).

26.01.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказами на його обґрунтування (а.с.38-46).

05.02.2018 позивачем надано відповідь на відзив, в якому він просив витребувати додаткові докази у справі (а.с.49-50).

08.02.2018 ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання було ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання, яке у зв'язку з відсутністю позивача та задоволенням його клопотанням про витребування доказів було відкладено на 21.02.2018 (а.с.54).

12.02.2018 представником відповідача надано додаткові пояснення у справі (а.с.57-59).

21.02.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.03.2018 для надання позивачу часу уточнити позовні вимоги.

23.02.2018 до суду надійшла заява позивача, якою змінено позовні вимоги: позивач просить зобов'язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.68-69).

26.02.2018 на виконання протокольної ухвали суду було надано витребувані докази від Кардашівського старостинського округу (а.с.71-78).

01.03.2018 представником відповідача надано відзив на позовну заяву з урахуванням змін позовних вимог (а.с.80-81).

06.03.2018 до суду надійшло від позивача додаткове пояснення (а.с.82-86), в якому, з урахуванням уточнень, остаточно позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо дій, які не відповідають Земельному кодексу України, Конституції України, Закону України "Про землеустрій" та нормативно-правовим актам при вирішенні питання у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно наданих відповідачу повноважень;

- зобов'язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування в позачерговому порядку відносно інших громадян.

06.03.2018 ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.03.2018.

12.03.2018 від представника відповідача на виконання протокольної ухвали суду від 06.03.2018 про витребування письмових доказів у справі до суду надійшла заява про долучення до матеріалів документів та письмових пояснень (а.с.92-93).

Позивач в судовому засіданні 15.03.2018 просив позов задовольнити з урахуванням уточнень (а.с.82-86) з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (а.с.49-50).

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві (а.с.38-46), додаткових поясненнях (а.с.57-59), відзиві на позовну заяву з урахуванням уточнень (а.с.80-81) та додаткових поясненнях (а.с.92-93).

Так, зокрема, просила відмовити, виходячи з того, що заяву позивача від 18.04.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розглянуто та про результати її розгляду надано відповідь листом від 22.05.2017, тобто відповідно до повноважень, визначених Земельним кодексом України у встановлений строк. Щодо вимоги про зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою в позачерговому порядку відносно інших громадян, представник відповідача зазначила, що за своєю природою вказані повноваження є дискреційними та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (безоплатну приватизацію) цільового призначення за класифікацією 01.03 загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області за межами населеного пункту (а.с.9).

До цієї заяви були додані графічні матеріали, на яких було зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, а також копія паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с.11).

Листом від 22.05.2018 №Л-5175-2342/6-17 (а.с.10) відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, мотивуючи свою відмову тим, що відповідно до інформаційної довідки, наданої відділом в Охтирському районі Головного управління від 11.05.2017 №284/101-17, землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки для надання у власність, відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, шифр рядка 21 (особисті підсобні господарства). Земельна ділянка, яка передбачається для надання у власність, відноситься до земель, які на підставі рішень сільської ради (до 2002 року) були надані у користування іншим особам.

Крім того, зазначено, що в масиві, в якому вказане бажане місце розташування земельної ділянки, частково обліковуються і землі під штучними водотоками (каналами, колекторами, канавами), навколо штучного водотоку позначено прибережну смугу, межі якої на даний час не встановлені. Водотоки та прибережні смуги відносяться до земель водного фонду та категорії таких, які не можуть передаватись у приватну власність (відповідно до схеми визначення земель, які можуть передаватись у колективну та приватну власність із земель агропайового колективного підприємства «Зоря» Охтирського району Сумської області).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п."а" ч.3 ст.22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодексу України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України. Відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов'язків, зобов'язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з'ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Жодної з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.

Натомість, у листі-відмові (а.с.10) йде посилання відповідача на інформаційну довідку, надану відділом в Охтирському районі Головного управління від 11.05.2017 №284/101-17 (а.с.42), відповідно до якої землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки для надання у власність, відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, шифр рядка 21 (особисті підсобні господарства). Земельна ділянка, яка передбачається для надання у власність, відноситься до земель, які на підставі рішень сільської ради (до 2002 року) були надані у користування іншим особам.

Крім того, в листі відповідача від 22.05.2017 зазначено, що в масиві, в якому вказане бажане місце розташування земельної ділянки, частково обліковуються і землі під штучними водотоками (каналами, колекторами, канавами), навколо штучного водотоку позначено прибережну смугу, межі якої на даний час не встановлені. Водотоки та прибережні смуги відносяться до земель водного фонду та категорії таких, які не можуть передаватись у приватну власність (відповідно до схеми визначення земель, які можуть передаватись у колективну та приватну власність із земель агропайового колективного підприємства «Зоря» Охтирського району Сумської області).

Однак, вказані підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованими та не передбачені приписами Земельного кодексу Україну. Посилання в листі-відмові на те, що земельна ділянка яка передбачена для надання у власність, відноситься до земель шифр рядка 21 (особисті підсобні господарства) і на підставі рішень сільської ради були надані у користуванні іншим особам, не є підставою визначеною у Земельному кодексі України для відмови. Крім того, належних доказів того, що спірна земельна ділянка, входить до переліку земель, які на підставі рішення Охтирської районної ради від 21.12.1998 "Про надання земельних ділянок громадянам для ведення особистих підсобних господарств та городництва із земель запасу та резервного фонду Кардашівської сільради" (а..с. 72-78) були надані іншим особам та на неї оформлено право власності відповідачем надано не було. Посилання на те, що в масиві, де зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, частково обліковуються і землі під штучними водотоками та навколо якого позначено прибережну смугу, також є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з інформаційної довідки, межі такої прибережної смуги не встановлено. Крім того, в довідці зазначено, що схеми землеустрою і техніко-економічне обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці Кардашівської сільської ради не розроблені (а.с.42).

Таким чином, ні в листі-рішенні, всупереч вказаним вище приписам Земельного кодексу України, ні в ході судового розгляду справи з посиланням на докази, відповідачем не зазначено, в чому саме місце розташування земельної ділянки, що планується до відведення, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, чи генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяви від 18.04.2017, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд, враховуючи вимоги ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у листі від 22.05.2017, оскільки вважає, що в даній справі саме таким є належний спосіб захисту порушеного права позивача.

Разом з тим суд не може погодитись з позицією позивача щодо обґрунтування іншої позовної вимоги, в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, та приймає до уваги наступне.

Так, посилаючись на постанову від 28.02.2017 у справі №826/7631/15 Верховного Суду України позивач вказує на те, що адміністративний суд може допустити обмежене втручання в дискрецію суб'єкта владних повноважень. Однак, посилання саме на вказану постанову суду є необґрунтованим, оскільки у справі, яка переглядалась предметом спору було правомірність стягнення бюджетного відшкодування і в ній судом було зроблено зовсім інший висновок відмінний від тверджень позивача, а саме: висновок про те, що правильним способом захисту позивача (у справі про стягнення суми бюджетного відшкодування з ПДВ) є вимога про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків.

Дійсною ж є практика Європейського суду з прав людини, яка наголошує на необхідності ефективного способу захисту порушених прав в разі зловживання владними суб'єктами своїми дискреційними повноваженнями та зазначає, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (рішення у справі "Гавенда проти Польщі" від 14.03.2002, рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011). Разом, з тим, матеріали даної справи не містять доказів зловживання відповідачем своїми повноваженнями при розгляді звернення позивача щодо отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, розгляд звернення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою саме цієї земельної ділянки, як вбачається з досліджених матеріалів справи (а.с.87,88,9,10) відбувався вперше.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 р. на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто таким, який не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах: "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 року, "Фадєєва проти Росії" (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, "Кумпене і Мазере проти Румунії" (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що питання надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (безоплатну приватизацію) є саме дискреційними повноваженнями відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, однак, приймаючи до уваги норми ч.2 ст. 5, ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача прийнявши рішення у відповідності до норм Земельного кодексу України ,

При цьому посилання позивача на позачерговість вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою також судом не приймається до уваги, оскільки згідно п.14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ, на яку посилається позивач, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Тобто вказана норма передбачає першочергове, а не позачергове надання пільг учасникам бойових дій. Крім того, такі пільги передбачені саме щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, а в даній справі предметом спору є рішення відповідача за результатами розгляду заяви позивача для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства, а не для індивідуального житлового господарства, садівництва чи городництва.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, Сумська область, м.Суми, вул.Петропавлівська, буд.108, ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене у листі від 22.05.2017 №Л-5175-2342/6-17, про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області та прийняти рішення у відповідності до норм Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання у позачерговому порядку надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (безоплатну приватизацію) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.03.2018.

Суддя І.Г. Шевченко