Справа № 486/1416/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 486/1416/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Далматова Г.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді- доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Южноукраїнського міського суду від 14 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року , ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268» та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 27 квітня 2017 року, про розмір грошового забезпечення, станом на 01 січня 2016 року, яка зареєстрована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області 27 квітня 2017 року за №2956-08; зобовязати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії на підставі вище зазначених норм; стягнути з останнього витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 коп., та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішення законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова Управління у перерахунку пенсії з урахуванням наданої довідки є протиправною та порушує його права на пенсійне забезпечення.

Постановою Южноукраїнського міського суду від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення ОСОБА_3 перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за № 988 від 11 листопада 2015 року, на підставі довідки УМВС України в Миколаївській області від 26 квітня 2017 року та зобов'язав провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з таким рішенням, ГУПФ України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що підстави для перерахунку колишнім працівникам органів внутрішніх справ України за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 2006 року, де отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У звязку зі змінами діючого законодавства, а саме ч.3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ліквідаційною комісією УМВС України в Миколаївській області була виготовлена довідка від 27 квітня 2017 року №109/05/38-2017 про новий розмір грошового забезпечення ОСОБА_3, прирівняний до грошового забезпечення поліцейських та направлена до пенсійного органу. Проте, Управління не здійснило перерахунок пенсії позивачу.

20 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії йому за вислугу років з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01 січня 2016 року.

Листом від 09 серпня 2017 року за вих. №920-Д-07 відповідач відмовив позивачеві у перерахунку його пенсії, з посиланням на відсутність коштів.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Окрім цього, згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок перерахунку пенсій), перерахунок раніше призначених, відповідно до Закону №2262, пенсій, проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Водночас, абзацом 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно зі статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом №2262.

У свою чергу, грошове забезпечення поліцейських установлено Постановою №988, якою затверджено схеми та розмір окладів.

Системний аналіз вищевказаних положень Законів України та підзаконних нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що починаючи з 1 січня 2016 року за позивачем на законодавчому рівні закріплено право на перерахунок призначеної йому пенсії за Законом №2262, з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, зокрема, визначених відповідно до Постанови №988.

Що стосується доводу апелянта про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, то колегія суддів вважає його необґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон №2262.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262 (у редакції Закону України від 15 липня 2015 року №614, який набрав чинності 01 січня 2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постанови №988 та Закону №900, яким внесено доповнення до статті 63 Закону №2262, не проведений з 01 січня 2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України №2262.

Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у рішенні від 15 лютого 2018 року (справа №820/6514/17), за результатами розгляду зразкової справи, вказавши, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988 згідно із Законом №900 і такий перерахунок має бути здійснений саме з 01 січня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дана справа є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, а тому колегія суддів враховує вказані правові висновки Верховного Суду.

Щодо посилань апелянта на відсутність коштів для здійснення відповідного перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Таким чином, доводи апелянта про те, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій слід забезпечити після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України є необґрунтованими та не можуть позбавляти права пенсіонера на перерахунок його пенсії.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією від 27 листопада 2017 року № 2 (а.с.1).

Оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача, то судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено. Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду від 14 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_2