Справа № 344/17082/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/676/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську (далі - УПП у м. Івано-Франківську) старшого лейтенанта поліції Рібого Володимира Івановича на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2017 року (прийняту у м. Івано-Франківську суддею Пастернак І.А.) в адміністративній справі № 344/17082/16-а за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону УПП у м.Івано-Франківську старшого лейтенанта поліції Рібого Володимира Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії АР № 143312 від 11 грудня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за перетин перехрестя вулиць Хриплинської - Незалежності - Й.Сліпого в м. Івано-Франківську на заборонений червоний сигнал світлофора. Зазначає, що вказаного адмінправопорушення не вчиняв, на це перехрестя виїхав за наявності дозволеного для руху зеленого світла світлофора, завершив його проїзд без порушень та створення аварійної ситуації. На його вимогу пред'явити докази вчинення ним адмінправопорушення, працівник поліції вказав на наявний у нього запис відеореєстратора, однак відтворити його відмовився. Крім того, оскаржувана постанова була винесена не на місці інкримінованого йому правопорушення, а по вул. Залізничній, 39.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року серії АР № 143312. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погодившись із цією постановою, її оскаржив інспектор УПП у м. Івано-Франків-ську, який вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що надання відеозапису з відеореєстратора неможливе, оскільки факт порушення позивачем ПДР не було зафіксовано із застосуванням технічних засобів, а було безпосередньо виявлено інспектором.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Підпунктом 8.7.3 «а» ПДР встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух.

Відповідно до підпункту 8.7.3 «е» ПДР сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, зокрема, що проїзд на заборонний сигнал світлофора тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн за те, що він 11.12.2016 о 22:15 год. керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Незалежності, 245 в м. Івано-Франківську, проїхав перехрестя вулиць Хриплинської - Незалежності - Й.Сліпого на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги підпункту 8.7.3 «е» ПДР. У зв'язку з цим інспектором поліції Рібим В.І. складено постанову від 11.12.2016 серії АР № 143312, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 4)

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не надано, як і не надано копії відеофіксації цього правопорушення.

У частині закриття провадження у справі про адмінправопорушення позовні вимоги залишено без задоволення, оскільки у відповідності до статті 162 КАС України адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

З пояснень позивача видно, що 11.12.2016 він, керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 заїхав на перехрестя вулиць Хриплинської - Незалежності - Й.Сліпого за наявності дозволеного для руху зеленого світла світлофора, завершив його проїзд без порушень та створення аварійної ситуації, тим самим не порушивши вимог підпункту 8.7.3 «е» ПДР. Також він зазначив, що автомобіль поліції їхав за ним на великій відстані і інспектор поліції фактично не міг бачити, на як світло світлофора він заїхав на перехрестя.

За приписами пункту 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів, у тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими, а позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адмінправопорушення необхідно залишити без задоволення, так як відповідно до статті 162 КАС України адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську старшого лейтенанта поліції Рібого Володимира Івановича залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2017 року в адміністративній справі № 344/17082/16-а - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк