Справа № 203/3820/17(2а/0203/209/2017)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
23 лютого 2018 року справа № 203/3820/17(2а/0203/209/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.,
суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі
на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2017 (суддя Католікян М.О., дата складання повного тексту )
у справі № 203/3820/17(2а/0203/209/2017)
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером. У період від січня 1985 року по червень 1992 року він проходив військову службу у районах Крайньої Півночі. 28.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу проходження військової служби, додавши при цьому всі необхідні документи. 12.10.2017 року відповідач відмовив позивачеві у задоволенні поданої заяви, що стало причиною його звернення до суду з позовом про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача з відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача у пільговому обчисленні періоду проходження військової служби та здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу проходження військової служби та із застосуванням середньої заробітної плати працівника, зайнятого в галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2010, 2011, 2012 роки, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача у пільговому обчисленні (один місяць за півтора місяця) період проходження військової служби, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу проходження військової служби та із застосуванням середньої заробітної плати працівника, зайнятого в галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи від 28.03.2017 року
Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 р. у справі № 203/3820/17(2а/0203/209/2017) адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Постанову суду мотивовано тим, що оскільки законодавство колишнього СРСР до 01.01.1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, то ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу проходження військової служби та із застосуванням середньої заробітної плати працівника, зайнятого в галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи від 28.03.2017 року
Не погодившись з постановою суду, Лівобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 р. у справі № 203/3820/17(2а/0203/209/2017), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що переведення позивача з одного виду пенсії на інший не є первинним призначенням пенсії, тому управлінням застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.
Відповідач наполягає, що період проходження військової служби в місцевості, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1985 р. По 13.06.1992 р. не підлягає зарахуванню до стажу в пільговому обчисленні.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є пенсіонером за віком та від 18.07.2013 року перебуває на обліку у Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Дніпрі. До 2013 року ОСОБА_1 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
У період від 01.01.1985 року по 13.06.1992 року позивач (який був офіцером) проходив військову службу у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (м. Завітінськ Амурської області Російської Федерації).
28 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його страхового стажу у пільговому обчисленні періоду проходження військової служби у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (м. Завітінськ Амурської області), а саме від 01.01.1985 року по 13.06.1992 року, здійснення перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу проходження військової служби від 01.01.1985 року по 13.06.1992 року у м. Завітінську Амурської області та із застосуванням середньої заробітної плати працівника, зайнятих в галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи від 28.03.2017 року. При цьому позивач надав відповідачеві довідку Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 16.09.2013 року №6/117/7.
12 жовтня 2017 року відповідач своїм листом №К-22 повідомив позивача про відсутність підстав зарахування вказаного ним періоду військової служби до стажу в пільговому обчисленні.
Не погоджуючись з рішенням Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України і м. Дніпрі, позивач звернувся за захистом своїх прав в судовому порядку.
Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до статті 4 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.
У відповідності з частиною четвертою статті 24 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За правилами, встановленими пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Частиною першою статті 52 Закону СРСР від 14.07.1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.
Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590 (далі -Постанова №590), указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року №530/П-28.
Крім того, пунктом 6 постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі-Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».
Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.
При цьому згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Однією із соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.
Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається Постановою №393, прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
За змістом цієї норми до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев`ятий пункту 1 Постанови №393).
Окрім того, згідно п. 5 Постанови №393, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону №2262-ХІІ, перегляду не підлягає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з виновком суду першої інстанції про те, що як законодавство колишнього СРСР до 01.01.1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.
Аналогічні висновки викладені в рішеннях Верховного суду України від 23.06.2015 року № 46301475 (справа №21-1000а15)р. та від 09.12.2014 року по справі № 21-406а14, які повинні враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, відповідно до приписів ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Разом з тим, твердження скаржника, що переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший не є первинним призначенням йому пенсі, на думку колегії суддів, є необґрунтованим з огляду на наступне.
Згідно ч. 1ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як визначено ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас, ОСОБА_1 до 2013 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.
Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.
Таким чином, посилання відповідача на вказану норму суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.
У зв`язку з цим, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2013 році, то має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, як це передбаченост. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, оскільки пенсія згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.
Крім того, системний аналіз наведених вище норм, дає змогу суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера. В свою чергу, матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2014 році, та і на час вирішення спору в суді.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача здійснити перерахунок від 01.04.2017 року.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального прав.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги відсутні, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 р. у справі № 203/3820/17(2а/0203/209/2017) - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 р. у справі № 203/3820/17(2а/0203/209/2017) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.
Повну постанову складено 23.02.2018 року.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко