Справа № 826/8226/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року № 826/8226/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Сухенка А.П.,

від відповідача - Єфіменко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Державного підприємства "Машинобудівна фірма "Артем"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Машинобудівна фірма «Артем» звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 11 березня 2016 № .

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, Податковий кодекс України та зазначає про протиправність податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 11 березня 2016 № , оскільки відсутні підстави для застосування санкцій до Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем» за прострочення реєстрації податкових накладних в ЄРПН у 2015 році.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, та зазначив про правомірність застосування до Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем» штрафних санкцій в розмірі 203 209,56 грн., оскільки підприємством порушено граничні строки реєстрації податкових накладних.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників за результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних складено акт від 19 лютого 2016 року № 185/28-10-40-10/21666128, яким встановлено порушення Державним підприємством «Машинобудівна фірма «Артем» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення підприємством законодавчо встановлених термінів для реєстрації податкових накладних:

- податкова накладна № 524 від 10.12.2015 на суму ПДВ 32 811,70 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 25.12.2015;

- податкова накладна № 538 від 30.12.2015 на суму ПДВ 758,21 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 540 від 30.12.2015 на суму ПДВ 33 333,33 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 531 від 30.12.2015 на суму ПДВ 170,76 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 533 від 30.12.2015 на суму ПДВ 2 261,18 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 532 від 30.12.2015 на суму ПДВ 353,14 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 509 від 08.12.2015 на суму ПДВ 70 400 грн. зареєстрована 04.01.2016, граничний термін реєстрації - 23.12.2015;

- податкова накладна № 513 від 11.12.2015 на суму ПДВ 101 796 грн. зареєстрована 30.12.2016, граничний термін реєстрації - 26.12.2015;

- податкова накладна № 521 від 18.12.2015 на суму ПДВ 6 510,18 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 02.01.2016;

- податкова накладна № 529 від 28.12.2015 на суму ПДВ 9 268,84 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 12.01.2016;

- податкова накладна № 530 від 30.12.2015 на суму ПДВ 255,02 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 541 від 28.12.2015 на суму ПДВ 386 666,67 грн. зареєстрована 19.01.2016, граничний термін реєстрації - 12.01.2016;

- податкова накладна № 518 від 15.12.2015 на суму ПДВ 914,55 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 30.12.2015;

- податкова накладна № 514 від 11.12.2015 на суму ПДВ 2 652,72 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 26.12.2015;

- податкова накладна № 537 від 30.12.2015 на суму ПДВ 6 350 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 515 від 11.12.2015 на суму ПДВ 30 214,36 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 26.12.2015;

- податкова накладна № 539 від 30.12.2015 на суму ПДВ 1 937,21 грн. зареєстрована 15.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 502 від 07.12.2015 на суму ПДВ 147 378 грн. зареєстрована 04.01.2016, граничний термін реєстрації - 22.12.2015;

- податкова накладна № 501 від 07.12.2015 на суму ПДВ 191 059,70 грн. зареєстрована 30.12.2015, граничний термін реєстрації - 22.12.2015;

- податкова накладна № 510 від 09.12.2015 на суму ПДВ 487 079,73 грн. зареєстрована 30.12.2015, граничний термін реєстрації - 24.12.2015;

- податкова накладна № 507 від 09.12.2015 на суму ПДВ 443 222,33 грн. зареєстрована 30.12.2015, граничний термін реєстрації - 24.12.2015;

- податкова накладна № 535 від 30.12.2015 на суму ПДВ 958,21 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 536 від 30.12.2015 на суму ПДВ 82,46 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016;

- податкова накладна № 168//1 від 10.12.2015 на суму ПДВ 290,12 грн. зареєстрована 04.01.2016, граничний термін реєстрації - 25.12.2015;

- податкова накладна № 534 від 30.12.2015 на суму ПДВ 2 267,65 грн. зареєстрована 18.01.2016, граничний термін реєстрації - 14.01.2016.

На підставі складеного акту перевірки Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників винесено податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2016 року № , яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1 885 888,56 грн. застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 188 588,86 грн. та за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 73 103,51 грн. застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 14 620,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.04.2016 № 9684/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 11 березня 2016 року № , а скаргу - без задоволення.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного суд зазначає про правомірність дій контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації Державним підприємством «Машинобудівна фірма «Артем» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції Кодексу від 17.09.2015) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції Кодексу від 17.09.2015) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 120-1.2 Податкового кодексу України).

Пунктом 120-1.3. статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

01.01.2016 внесено зміни до Податкового кодексу України та виключено пункт 120-1.3. статті 120-1 Податкового кодексу України.

При цьому, позивач посилаючись на частину першу статті 58 Конституції України зазначає, що до порушення строку реєстрації податкових накладних у 2015 році слід застосовувати статтю 120-1 Податкового кодексу України у редакції, що діяла на момент такого порушення, яку контролюючий орган міг застосовувати відповідно до затвердженого Міністерством фінансів порядку, але такий порядок був зареєстрований в Міністерстві юстиції України лише 22.01.2016 та набрав чинності 16.02.2016, а тому Державне підприємство «Машинобудівна фірма «Артем», що вчинило правопорушення у вигляді прострочення реєстрації податкових накладних в ЄРПН у 2015 році, не може бути притягнуто до відповідальності за статтею 120-1 Податкового кодексу України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

В рішенні Конституційного Суду України від 05.04.2001 року № 3-рп, зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначене також узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 02.07.2002 року № 13-рп, в якому зазначено, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію позивача, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що контролюючий орган під час проведення перевірки та прийняття рішень зобов'язаний керуватися нормами законодавства, які діють на момент проведення перевірки та застосування санкцій.

З 01.01.2016 абзац 11 пункту 201.10 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції «Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом».

Отже, на момент проведення перевірки та прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач керувався положеннями Податкового кодексу України, які діяли з 01.01.2016.

З урахуванням наведеного суд не приймає до уваги позицію позивача щодо відсутності підстав для притягнення підприємства до відповідальності.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що на момент порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних законодавством було передбачено застосування санкцій (пункт 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України) суд приходить до висновку про правомірність накладення штрафу, згідно податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 11 березня 2016 № .

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 20 березня 2018 року.