Справа № 804/6528/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2018 року

Київ

справа №804/6528/16

адміністративне провадження №К/9901/10333/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №804/6528/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі міста Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Райхтум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гестора», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорнет-М», про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі міста Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Райхтум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гестора», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорнет-М», про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017, у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Товариство з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» 23.01.2018 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Одночасно, позивачем у касаційній скарзі було порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування поважності підстав пропуску строку, заявник посилається на несвоєчасне отриманням копії ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017, що стало причиною пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2018 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України, у зв'язку з тим, що наведені позивачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави визнані судом неповажними, оскільки належних доказів щодо неможливості звернення до суду касаційної інстанції з скаргою у строк визначений законом суду не надано, та статті 330 Кодексу, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, та надано заявнику строк на усунення недоліків (терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали) протягом якого особа має право надати відповідні докази, або вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку, надати документ про сплату судового збору у розмірі визначеному законом, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику позивача 15.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №954.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху позивачем, у встановлений судом строк, на адресу суду направлено клопотання про усунення недоліків касаційної скарги до якого долучено копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Одночасно у вказаному клопотанні про усунення недоліків касаційної скарги позивачем порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Доводи позивача про дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень зводяться до того, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 була прийнята в порядку письмового провадження та направлена на адресу товариства 30.12.2017, про що свідчить відбиток штемпеля засобу поштового зв'язку на копії поштового конверта, а отримана позивачем 03.01.2018, тому строк на касаційне оскарження судових рішень починається з моменту отримання копії оскаржуваної ухвали. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію листа Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, копію поштового конверта, в якому вказану ухвалу було направлено рекомендованим листом на адресу товариства та копію витягу з офіційного сайту «Укрпошта» про час направлення оскаржуваного рішення суду заявнику, а саме: 30.12.2017.

Також, у вказаному клопотанні про усунення недоліків касаційної скарги позивачем порушено питання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, яке мотивовано тим, що майновий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» є незадовільним, підприємство знаходиться в скрутному матеріальному становищі, а тому сплата судового збору за подання касаційної скарги у даній справі не є можливою для останнього.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження доводів викладених у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, заявником не надано жодних доказів на їх підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником к клопотанні обставини не є підставою для звільнення (відстрочення/розстрочення) від такої сплати, а тому клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №804/6528/16.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №804/6528/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі міста Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Райхтум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гестора», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорнет-М», про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.В. Хохуляк