Справа № 805/4349/17-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 р. Справа№805/4349/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,
при секретарі судового засідання Хороші С.С.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Овчаренка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи: Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, учасником війни № 2/II/V/2 від 10 липня 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 було надано статус учасника війни, та відмовлено в надані статусу учасника бойових дій, зобов`язання комісії Міністерства внутрішніх справ повторно розгляну питання та надати статус учасника бойових дій,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасниками війни про зобов`язання повторно розглянути документи щодо надання статусу учасника бойових дій
Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом начальника ГУМВС України в Донецькій області від 06.11.2015 року № 385 о/с позивач був звільнений з органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора з професійної підготовки сектору кадрового забезпечення Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області за п. ж ст. 64 (за власним бажання).
В період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року позивач приймав безпосередню участь в АТО, що підтверджується відповідними довідками та наказами.
Отже, з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року ОСОБА_1 зазначає, що брав безпосередню участь у антитерористичній операції, працюючи при цьому на зазначеній вище посаді у Слов`янському МВ УМВС України в Донецькій області. З зазначених підстав управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області на адресу Міністерства внутрішніх справ України було направлено матеріали стосовно розгляду питання щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій. Проте, рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року № 2/ІІ/V/2 йому надано статус учасника війни, з чим позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідачем помилково застосовано п. 13 ст. 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Так, згідно вказаної норми учасниками війни вважаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.
Зазначає, що згідно з пп.2,4,5 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається в тому числі працівникам МВС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Також зазначив, що до співробітників підприємств, установ, організацій відносяться цивільні особи, державні службовці, вільнонаймані працівники, які до 19.06.2015 року теж мали право отримувати статус учасника бойових дій, але Закон України № 291 від 07.04.2015 року позбавив права отримати цей статус працівників юридичних осіб, залучених до АТО. Тепер такі працівники вправі отримати статус учасника війни.
З зазначених причин позивач вважає, що до нього, як атестованого співробітника органів внутрішніх справ повинна застосовуватись дія Постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413, якою затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь а антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а не дія Постанови Кабінету Міністрів України № 739 від 23 вересня 2015 року «Питання надання статусу учасника війни деяким особам».
З зазначених обставин позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України у відзиві на позовну заяву зазначив, що до комісії Міністерства внутрішніх справ України не було надано документів, в тому чисті наказу керівника АТЦ при СБУ про безпосередню участь ОСОБА_1 у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Також на розгляд комісії не надано жодних доказів, що під час перебування у районах проведення антитерористичної операції позивач виконував бойові (службові) завдання в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником відповідно до пунктів 2, 2-1 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.
Наголошує на роз`ясненні Штабу АТЦ при СБУ від 20.03.2017 року № 33/5-2217, яке вказує, що для отримання статусу учасника бойових дій необхідно в сукупності мати як наказ керівництва АТО або керівництва АТЦ при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, так і наказ ОТУ або керівництва АТО про підпорядкування.
З огляду на вищезазначене позивач керуючись п.13 ст.9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» с, а також п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» прийняв рішення про надання позивачу учасника війни.
З огляду на зазначене просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
Третя особа - Головне управління Національної поліції в Донецькій області надала письмові пояснення, в яких просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимов з тих самих підстав, які були зазначені відповідачем.
Представники відповідача та третьої особи до судового засідання не з`явились, були повідомлені про місце та час проведення судового засідання належним чином.
Представником відповідача ставилось питання про його заміну та залучення, в якості відповідача по справі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасником війни.
Ухвалою суду від 10.01.2018 було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання відповідача.
Ухвалами суду від 22.12.2017 року, 25.01.2018 року та 14.03.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 10.01.2018 року було відкладено підготовче засідання по справі до 01.02.2018 року.
Ухвалою 01.02.2018 року було відкладено підготовче засідання по справі за клопотанням представника позивача до 07.2018 року.
07.02.2018 року було відкрито підготовче засідання продовжено строк його проведення до 13.02.2018
Ухвалою суду від 13.02.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, судом встановлено наступне:
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом НОМЕР_1 (а.с. 7-8) та проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується матеріалами справи.
Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 06.11.2015 року № 385 о/с майора міліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з професійної підготовки сектору кадрового забезпечення Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області було звільнено 06 листопада 2015 року у запас за власним бажанням за п. ж ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 9).
В період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року позивач приймав безпосередню участь а АТО, що підтверджується довідкою ГУМВС України в Донецькій області від 15.02.2015 року № 10лк/мт (а.с. 150).
Як було встановлено у судовому засіданні, управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області на адресу Міністерства внутрішніх справ України було направлено матеріали стосовно розгляду питання щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій.
10 липня 2017 рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни № 2/ІІ/V2 ОСОБА_1 надано статус учасника війни на підставі п. 13 ст. 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п. 2 постанови КМУ від 23.09.2015 року № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам.
Підставою рішення вказано довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 10.07.2017 року № 10лк/Мт та накази АТЦ при СБУ від 22.10.2015 року № 295, від 13.12.2015 року № 347.
В матеріалах справи є витяг із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції Донецької та Луганської областей) № 295 від 22.10.2015 року, відповідально до якого ОСОБА_1 прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 01.02.2015 року, а також витяг із наказу № 347 від 13.12.2017 року про вибуття ОСОБА_1 з 06.11.2017 року зі складу сил та засобів які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Між сторонами немає спору стосовно прийняття безпосередньої участі позивачем в АТО в період з 01.02.06.2015 року по 06.11.2015 року. Не заперечується позивачем, що у вказаний період він працював на робочому місці у Слов`янському МВ ГУМВС України в Донецькій області, виконував свої посадові обов`язки.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме рапортів, книг нарядів, графіків несення служби у зазначений період ОСОБА_1 виконував свої посадові обов`язки, а також був черговим по міськвідділу, залучався до складу слідчо-оперативної групи, брав участь у патрулюванні вулиць міста Слов`янськ, а також охороні об`єктів.
Отже, у період залучення до участі у проведенні АТО ОСОБА_1 як працівник Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій виконував обов`язки працівника міліції на території міста Слов`янськ.
Відповідно до преамбули Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Статті 4 вказаного Закону визначає статус ветерану війни.
Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Як зазначено вище, рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, учасниками війни від 10.07.2017 року № 2/ІІ/V2 позивачу надано статус учасника війни на підставі п. 13 ст. 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п. 2 постанови КМУ від 23.09.2015 року № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам.
Згідно з п. 13 ст. 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками війни вважаються, зокрема, працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.
Порядок надання статусу учасника війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови КМУ від 23.09.2015 року № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам встановлено, що підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
Позивач має документи, що засвідчують його безпосередню участь в АТО в період з 02.02.2015 року по 06.11.2015 року.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Слов`янск Донецької області, де проходив службу позивач.
Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 року.
Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Слов`янск Донецької області. Тобто, фактично в період несення позивачем служби у м. Cлов`янск з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року переліку міст, де проводилася АТО Кабінетом Міністрів України визначено не було.
Наказом від 07 жовтня 2014 року Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а взагалі не визначено переліку міст, де та в який час проводилася антитерористична операція, а визначено такi райони проведення антитерористичної операцiї та термiни її проведення:
Донецька i Луганська областi - з 07 квiтня 2014 року;
Харкiвська область - з 07 квiтня 2014 року до 14 вересня 2014 року.
Тому суд, керуючись принципом законності, передбаченим частиною 4 статті 9 КАС України, суд застосовує норму, яка має вищу юридичну силу - розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.
Крім того, загальновідомою обставиною є те, що міста Донецької області: Краматорськ, Слов`янськ та Дружківка було звільнено від терористичних угрупувань 5 липня 2014 року, щорічно в цих містах відбуваються урочисті заходи з цього приводу, а отже, жодних бойових дій після цієї дати там не проводилось.
Таким чином, відповідач фактично розглянув заяву ОСОБА_1 і виніс рішення про надання йому статусу учасника війни на підставі документів про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що цілком узгоджується з нормами п. 13 ст. 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п. 2 постанови КМУ від 23.09.2015 року № 739 Питання надання статусу учасника війни деяким особам.
Стосовно вимог позивача про повторний розгляд його документів для отримання ним статусу учасника бойових дій, суд зазначає наступне.
Статтею 5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Відповідно до пунктів 2 та 2-1 цієї постанови статус учасника бойових дій надається:
військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.
За приписами пункту 4 постанови КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:
витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;
для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;
для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;
для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.
Частинами 1 та 3 статті 13 Закону України від 20 березня 2003 року №638-IV Про боротьбу з тероризмом передбачено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.
Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.
Частиною 2 статті 13 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
У відповідності до ч. 2 ст. 13 Закону України Про боротьбу з тероризмом в редакції чинній до 28.12.2015р. передбачено, що за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
Суд зазначає, що така обставина як включення особи до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, не є достатньою умовою для надання статусу учасника бойових дій.
Крім того, як було встановлено судом відсутній наказ про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення ОСОБА_1 .
Зі змісту позову та наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 вважає себе особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередньо участь в антитерористичній операції на території м. Слов`янск Донецької області, забезпеченні її проведення, та відповідно має право на надання їй статусу учасника бойових дій, оскільки він був включений до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, виконуючи при цьому звичайні посадові обов`язки працівника міліції, не пов`язані з тероризмом.
Доказів, про безпосередню участь в антитерористичній операції, в тому числі у бойових (службових) завданнях в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником матеріали справи не містять.
Як вже зазначалось судом раніше відповідно наданого відповідачем витягу з наказу першого заступника Антитерористичного центру при СБУ від 22.10.2015 року № 295, слід вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, у тому числі майора міліції ОСОБА_1 , старшого інспектора кадрового забезпечення Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області).
Проте, вказаний наказ не містить відомостей про безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції саме в районі її проведення, в безпосередній близькості біля лінії зіткнення чи здійснення заходів по боротьбі з тероризмом.
Таким чином, законодавство не пов`язує надання особі статусу учасника бойових дій з вказаними обставинами, а включення до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, як зазначено вище, не є достатньою підставою для надання статусу учасника бойових дій.
З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи: Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 березня 2018 року.
Повний текст рішення складено 21 березня 2018 року.
Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Стойка В.В.