Справа № 569/3710/18
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3710/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Довбенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області, рядового поліції Косжука Віктора Васильовича про скасування постанову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області, рядового поліції Косжука Віктора Васильовича про скасування постанову.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24 лютого 2018 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Косжуком В.В. відносно нього було винесена Постанова серії БР і №217393 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою водієм, тобто ним - було порушено вимоги п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України, а саме - виїзд на перехрестя при увімкненому заборону (червоному) сигналі світлофора.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, яке полягало в тому, що на перехресті вул.Богоявленська-Р.Шухевича в м.Рівне він повернув при увімкненому червоному сигналі світлофора праворуч.

Згідно вказаної постанови,його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає постанову серії БР №217393 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі такою, що прийняту з порушенням норм процесуального та матеріального права, а відтак, такою, що підлягає скасуванню з підстав, викладених нижче.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву № 15194/18 від 22.03.2018 року про розгляд справи у його відсутність та його довірителя, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24 лютого 2018 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Косжуком В.В. відносно ОСОБА_1 було винесена постанова серії БР і №217393 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою позивачем було порушено вимоги п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України, а саме - виїзд на перехрестя при увімкненому заборону (червоному) сигналі світлофора.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, яке полягало тому, що на перехресті вул.Богоявленська-Р.Шухевича в м.Рівне він повернув при увімкненому червоному сигналі світлофора праворуч.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у датковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при увімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої (лівої) смуги руху за умови надання переваги в русі іншим його учасникам.

Червоні миготливі сигнали (один або два) застосовуються для заборони руху на залізничних переїздах, перед розвідними мостами, паромними переправами й у місцях виїзду спеціальних автомобілів.

Наявність сигналу у виді зеленої стрілки в додатковій секції світлофора, ввімкненої з червоним або жовтим сигналом, на якому нанесені контурні стрілки, свідчить про те, що рух дозволяється в напрямку, зазначеному стрілкою, після пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків на основний зелений сигнал.

"Значення стрілки, виконаної зеленим кольором на білому фоні і встановленої на рівні червоного сигналу світлофора аналогічні вимозі, викладеній в цьому пункті, тобто сигналу із зеленою стрілкою, ввімкненою в додатковій секції світлофора разом з червоним сигналом основного світлофора. У такому разі ви можете виконувати поворот з крайньої правої (лівої) смуги руху за умови пропуску решти учасників руху, шо рухаються з інших напрямів.

Табличка білого кольору із нанесеною на ній зеленого кольору на рівні червоного сигналу світлофора дає право, але не зобов'язує водія рухатися у зазначеному напрямку при увімкненому червоному сигналі світлофора за умови надання переваги в русі іншим його учасникам.

Відтак, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1, повертаючи праворуч на перехресті вул.Богоявленській-Р.Шухевича в м.Рівне правил дорожнього руху не порушував, оскільки на рівні світлофору є додаткова секція з сигналом у вигляді зеленої стрілки, що надавало йому право повернути праворуч при увімкненому червоному сигналі світлофора.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області, рядового поліції Косжука Віктора Васильовича про скасування постанову - задоволити.

Постанову серії БР №217393 про накладення адміністративного стягнення від 24 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп. - визнати протиправною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина