Справа № 802/182/18-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 березня 2018 р. Справа № 802/182/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (далі - УПФУ в м. Вінниці, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначає, що є інвалідом ІІ групи, віднесений до категорії І осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012 в адміністративній справі № 2а-753/11/0221 зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Староміському районі м. Вінниці перерахувати з 24.08.2010 розмір пенсії йому (позивачу) відповідно до ст.ст. 50. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до розміру, не нижчого восьми мінімальних пенсій віком і додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком, розмір якої становить розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; визначеного законом, виплатити на його користь недоплачену пенсію і виплачувати за новим розрахунком по день втрати права на дану виплату.

Позивач повідомляє, що до жовтня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці виконувало постанову суду та виплачувало йому пенсію відповідно до вимог Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак, з жовтня 2011 року він отримує пенсію у розмірі меншому, ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначає, що в грудні 2017 року звертався до відповідача із заявою, в якій просив відновити виплату пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії, інваліду 3-ї групи, в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), а також згідно з постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012, однак йому повідомлено про відмову у відновленні прав на пенсійне забезпечення у відповідному розмірі.

ОСОБА_1 вважає, що дії управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, яке є правонаступником управління УПФУ в Староміському районі м. Вінниці, по невідновленню його прав на пенсійне забезпечення у відповідному розмірі є протиправними, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 16.02.2018 відкрите провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлений 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву в порядку статті 162 КАС України.

05.03.2018 за вх. №8527 від представника УПФУ в м. Вінниці надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому зазначає, що доводи, наведені у адміністративному позові не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не можуть бути задоволені.

Свою позицію мотивує тим, що УПІФУ в м. Вінниці виконало постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 10.03.2011 у справі №2-а-753/11 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012 у зазначеній справі у повній мірі та у межах тих повноважень, які були покладені на нього зазначеними судовими рішеннями.

Зазначає, що відповідно до розпорядження по пенсійній справі 125497 від 27.04.2011 пенсію позивача перераховано згідно з постановою суду з 24.08.2010 по 10.03.2011. Борг по перерахунку склав 33933,71 грн., який відповідно до протоколу 125497 від 04.05.2011 виплачено у червні 2011 року.

Згодом, як зазначає представник відповідача, відповідно до розпорядження по пенсійній справі 202390 від 21.08.2012 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.03.2011 по 22.07.2011 (по день втрати права позивача на дану виплату). Борг по перерахунку згідно рішення суду склав 23615,16 грн., який залишився невиплаченим у зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.

Вказує, що починаючи з 22.07.2011 в Україні змінилося правове регулювання, на підставі якого позивачу здійснювались виплата пенсії та інші соціальні виплати згідно із судовим рішенням, зокрема, по-іншому визначені розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у звязку зі змінами в пенсійному законодавстві пенсія ОСОБА_1 приведена у відповідність до норм чинного законодавства.

Крім того, представник УПФУ в м. Вінниці звертає увагу суду, що відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII, що набрав чинність з 01.01.2015, внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", текст статті 50 викладено у новій редакції.

Відтак, на переконання представника відповідача, з 01.01.2015 отримало своє чітке нормативно-правове регулювання визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС, що віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. На реалізацію даних положень діє постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої і визначається розмір пенсії на даний час.

Представник УПФУ в м. Вінниці наголошує на тому, що законодавчим регулюванням не передбачено норми щодо у пенсії ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75% від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), оскільки наведені норми втратили чинність відповідно до цитованого вище Закону України від 28.12.2014 №76-VIII.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Ухвалою від 19.03.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2015 до 23.07.2017 залишено без розгляду.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язаного з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням від 27.06.2014, серії А № 122592 С.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Вінниці та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 10.03.2011 у справі № 2а-753/11/0221 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці про перерахунок пенсії позов задоволено, а саме: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці в перерахунку і виплаті пенсії та додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. 54, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці перерахувати з 24.08.2010 розмір пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до розміру, не нижчого восьми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком, розмір якої становить розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, виплатити на користь позивача недоплачену пенсію і виплачувати за новим розрахунком в подальшому.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012 постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 10.03.2011 змінено, а саме абзац третій резолютивної частини постанови викладено наступним чином: "Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці перерахувати з 24.08.2010 р. розмір пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до розміру, не нижчого восьми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком, розмір якої становить розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, виплатити на користь позивача недоплачену пенсію і виплачувати за новим розрахунком по день втрати права позивача на дану виплату.".

Відповідно до розпорядження по пенсійній справі 125497 від 27.04.2011 пенсію позивача перераховано згідно з постановою суду з 24.08.2010 по 10.03.2011. Борг по перерахунку склав 33933,71 грн., який відповідно до протоколу 125497 від 04.05.2011 виплачено у червні 2011 року.

Згодом відповідно до розпорядження по пенсійній справі 202390 від 21.08.2012 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.03.2011 по 22.07.2011. Борг по перерахунку згідно рішення суду склав 23615,16 грн., який залишився невиплаченим у зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.

28.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою у якій просив відновити виплату пенсії як інваліду учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2-ї групи, в розмірах, встановлених статтями 49, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії) з часу призначення із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян та мінімальної заробітної плати з наступним перерахунком її відповідно до змін чинного законодавства і встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян і мінімальної заробітної плати.

Листом від 12.12.2017 № 174/ч-2 УПФУ в м. Вінниці повідомило позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати пенсії відповідно до статей 49, 50, 54 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідач зазначив, що порядок та обчислення пенсії ОСОБА_1 регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому відсутні будь-які підстави для перерахунку її розміру.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові підстави та порядок компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім'ям у зв'язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення таким особам визначено у ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до ст. 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст. 50 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 № 3491-VI (далі - Закон №3491VI) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011).

Відтак, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п. 7 Закону № 3491-VI 06.07.2011 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745, яка набрала чинності з 23.07.2011, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.112011 № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У подальшому, п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 № 4282-VI (набрав чинності 01.01.2012), п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VI (набрав чинності 01.01.2013), установлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз'яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23.07.2011 по 31.12.2013 визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З огляду на наведені обставини та норми закону, відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 01.01.2015 у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України, діяв правомірно.

Перевіряючи доводи позивача щодо звуження його права на пенсію, розмір якої встановлено судовим рішенням, суд виходить з того, що в абзаці 4 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 19.06.2001 № 9-рп/2001, зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

У абзаці 6 п. 2.1 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Airey проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Kjartan Asmundsson проти Ісландії" від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі, тому у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у цьому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві. При цьому, період після ухвалення судом рішення, щодо якого, на думку позивача, порушуються його пенсійні права, і з якого у зв'язку з набранням чинності Закону № 3491-VI органами Пенсійного фонду України проводиться перерахунок пенсій таких категорій пенсіонерів як позивач, не підпадає під період, щодо якого захищено порушене право позивача і який досліджувався судом при вирішенні спору у березні - травні 2011 року.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладене в постанові від 21.02.2018 у справі № 619/2262/17 (К/9901/1564/17).

Під час розгляду вказаної справи суд бере також до уваги позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні "ОСОБА_2 проти України" (параграф 21). Так, Європейський суд з прав людини щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19.01.2010 щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленому ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після внесення у 2011 році змін до законодавства, констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01.11.2011, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19.01.2010, і таким чином для скарги немає підстав.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Arras та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").

У абзаці 10 п. 2.1 Рішення від 26.12.2011 №1-42/2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Відтак, доводи позивача що відповідач протиправно припинив йому виплату основної та додаткової пенсії у розмірі, встановленому судовим рішенням, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, правових висновках Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини та є безпідставними.

Стосовно суми заборгованості з виплати пенсії позивачеві за період з 11.03.2011 по 22.07.2011 в сумі 23615,16 грн., то суд зазначає, що вказані суми були нараховані позивачу на підставі судового рішення, проте не виплачені через відсутність бюджетних асигнувань. Примусове стягнення визначених судовим рішенням сум перебуває у сфері дії закону України "Про виконавче провадження", отже питання щодо їх стягнення не може вирішуватися в межах розгляду цієї справи.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.ст. 49, 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача щодо правильності нарахованої пенсії як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЄС, інваліду ІІ групи.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович