Справа № 578/25/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 578/25/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Начальника відділу прикордонної служби "Краснопілля" майор ОСОБА_1 на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 30.01.2018, суддя Косар А.І., смт. Краснопілля,, повний текст складено 30.01.18 по справі № 578/25/18

за позовом ОСОБА_2

до Начальника відділу прикордонної служби "Краснопілля" майор ОСОБА_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до начальника відділу прикордонної служби «Краснопілля» майора ОСОБА_1, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 375993 від 21 грудня 2017 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 375993 від 21 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 202 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Начальник відділу прикордонної служби «Краснопілля» майор ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу , вказує , що з 29.01.18 до 05.02.18 він перебував на лікарняному та йому проводили оперативне втручання, вести свої справи у встановленому законом порядку нікому не доручав, представити витребувані судом документи і докази по справі, а саме справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 202 КУпАП не міг, тому до апеляційної скарги надав копію справи про адміністративне правопорушення , виписки з медичної картки та медичну довідку . Зазначає , що ОСОБА_2 перед винесенням у відношенні нього рішення ознайомлений з правами, передбаченими ч. 1 ст.63 КУпАП та ст.268 КУпАП, про що свідчать його підписи в бланках протоколів про адміністративне затримання та правопорушення, поясненнях, а після його адміністративного затримання надав заяву про відмову від надання правової допомоги, тому на підставі ч.3 ст.261 КУпАП центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не інформувався. Вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дослідивши всі обставини справи, помилково дійшов висновку, що субєкт владних повноважень майор ОСОБА_1 прийняв неправомірне рішення. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 30.01.18, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову .

ОСОБА_2 заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає рішення суду правомірним , прийнятим з урахуванням всіх обставин справи, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення , рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 30.01.18 без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що постановою про накладення адміністративного стягнення СхРУ №375993 від 21 грудня 2017 року, винесеною начальником відділу прикордонної служби «Краснопілля» майором ОСОБА_1 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП.

Згідно цієї постанови ОСОБА_2 о 19 год 25 хв. 21 грудня 2017 року на напрямку Ільок Пеньківка (РФ) Високе (Україна) близько 1500 м від Державного кордону України рухався на автомобілі «Газель» та перевозив товари народного споживання, перебуваючи у прикордонній смузі без документів, посвідчуючих особу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 202 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак, з матеріалів позову вбачається, що в порушення вищезазначених законодавчих положень відповідачем не було з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 280 КУпАП. Суд витребував з відділу прикордонної служби «Краснопілля» матеріали адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 202 КУпАП, однак запитувану інформацію на адресу суду не надано, а зі змісту оскаржуваної постанови не можливо встановити норму якого нормативного акту порушив ОСОБА_2, що передбачає відповідальність за статтею 202 КУпАП. Суд вважає, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення, є підставою для скасування постанови серії СхРУ № 375993 від 21.12.2017, винесеної начальником відділу прикордонної служби «Краснопілля» майором ОСОБА_1, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Саме у відповідності до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, в тому числі, опис обставин, установлених під час розгляду.

В той же час, у оскаржуваній постанові відсутнє посилання на норму нормативного акту, яку, на думку відповідача, недотримався позивачем, за що передбачаено відповідальність за статтею 202 КУпАП, що свідчить про відсутність встановленого (відображеного) складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наданих обґрунтувань щодо хвороби відповідача, колегія суддів досліджує документи , додані до апеляційної скарги (матеріали адміністративної справи) та зазначає , що ці документи та оскаржувана постанова не містять вказівку на норму, порушення якої призвело до притягнення позивача до відповідальності відповідно до ст. 202 КУпАП, з огляду на що, судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням Конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обовязковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 286, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Начальника відділу прикордонної служби "Краснопілля" майора ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 30.01.2018 по справі № 578/25/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5