Справа № П/811/139/17
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/139/17
Кіровоградський окружний адміністративний суд
у складі: головуючого судді Кармазиної Т.М.
за участю секретаря Сириці І.О.,
за участю представників:
позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області:
Ухвалою судді (ОСОБА_4В.) від 20.02.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.03.2017 (а.с.1).
07.03.2017 у судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача, провадження у справі зупинено до 29.03.2017 та зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 20.02.2017 (а.с.28).
Ухвалою суду від 29.03.2017 продовжено процесуальний строк встановлений ухвалою від 07.03.2017, призначено розгляд питання про поновлення провадження у справі на 19.04.2017 (а.с.79).
19.04.2017, 24.05.2017, 10.07.2017, 22.08.2017 судові засідання не проводилися у звязку з перебуванням судді на лікарняному (а.с.103, 106, 111, 115).
Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 №481 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ", у зв'язку із перебуванням судді у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами, у відповідності до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, справу передано на розгляд іншому судді. На підставі проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у відповідності до вимог ст.15-1 КАС України, справу передано на розгляд судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазиній Т.М..
Ухвалою від 09.10.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.10.2017 (а.с.118).
У судовому засіданні 30.10.2017 задоволено клопотання представника відповідача, у відповідності до ст.55 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) замінено Кіровоградську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на її правонаступника Кропивницьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, та розгляд справи відкладено на 03.11.2017 у звязку з клопотанням представника позивача (а.с.136-137).
У судовому засіданні 03.11.2017 задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі для витребування додаткових доказів у відповідача, а також визнано обовязковою участь у судовому засіданні представника відповідача, провадження у справі зупинено до 24.11.2017 (а.с.145-146
Ухвалою від 24.11.2017 продовжено процесуальний строк встановлений ухвалою суду від 03.11.2017 про зупинення провадження у справі до 11.12.2017, витребувано додаткові докази (а.с.158-159).
У судовому засіданні 11.12.2017 поновлено провадження у справі, та задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ "ОСОБА_5 Аваль" та провадження у справі зупинено до 22.01.2018 (а.с.177-179).
Усною ухвалою суду 22.01.2018 провадження у справі у відповідності до ст.237 КАС України поновлено. Крім того, у звязку набранням 15.12.2017 року чинності Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції, судом вирішено продовжити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 22.01.2018 задоволено клопотання представника позивача зобовязано АТ "ОСОБА_5 Аваль" надати письмову інформацію та призначено судове засідання на 22.02.2018 (а.с.235-237).
У судове засідання 22.02.2018 сторони не зявились, розгляд справи перенесено на 16.03.2018 (а.с.244).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки у відповідності до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України під оподаткування, як додаткове благо підпадає лише сума основного боргу (тіло кредиту) прощена (анульована) з розрахунку множення прощеної суми основного боргу на курси іноземних валют. Також, посилалася на відсутність отримання позивачем доходу від податкового агента публічне акціонерне товариство ОСОБА_5 Аваль за договором про припинення зобовязань за кредитним договором №014-09.5-082468 від 04.04.2008, що, на думку позивача, не може бути додатковим благом в розумінні Податкового кодексу України та унеможливлює застосування до позивача санкцій на підставі пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що Головним управлінням державної фіскальної служби у Кіровоградській області дотримано правових норм чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Оскільки, публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 Аваль, у відповідності до абз.д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, в п.5 договору від 04.08.2015 про припинення зобовязань за кредитним договором №014-09.5-082468 від 04.04.2008, який підписано ОСОБА_3, повідомлено позивача про те, що анульована заборгованість призведе до виникнення у позивача доходу у вигляді додаткового блага і необхідності, відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п.167.1 ст.167 ПК України, відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу. До того ж, вказує, що листом №4-2/893 від 13.06.2016, адресованим ОСОБА_3, публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 Аваль підтверджено анулювання заборгованості позивача за кредитним договором №014-09.5-082468 від 04.04.2008.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 935205,03 грн. (а.с.70-71).
Відповідно до п.2 даного договору у звязку із виконанням ОСОБА_6 умов Кредитора, сторони домовились, що з 04.08.2015 боргові зобовязання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором ОСОБА_6 від сплати борових зобовязань (прощення боргу), а кредитний договір вважається розірваним.
Згідно п.5 даного договору з підписанням цього договору ОСОБА_6 вважається повідомленим, відповідно до пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 та п.167.1 ст.167 ПК України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена в п.1 договору, та про те, що сума анульованого (прощеного) основного боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь ОСОБА_6, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (спрощено). ОСОБА_6 повідомлено, що про анулювання (прощення) його основного боргу Кредитором буде повідомлено органам Державної фіскальної служби, шляхом включення суми анульованого (прощеного) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_6, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (спрощено). При цьому, на ОСОБА_6, відповідно до ПК України покладається обовязок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації.
Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів АТ ОСОБА_5 Аваль включено суму анульованого (прощеного) основного боргу в сумі 1530640,89 грн., перерахованого у національну валюту України за курсом Національного Банку України, станом на 04.08.2015, до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позивача, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено (з 01.01.2015 по 31.12.2015). (а.с.128).
Також, АТ ОСОБА_5 Аваль листом від 13.06.2017 за №4-2/893 повідомлено відповідача, що ОСОБА_3 було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом (а.с.129).
Відповідачем, на підставі наказу №821 від 02.08.2016, здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання фізичною особою ОСОБА_3 вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт №94/13-01/НОМЕР_1 від 12.08.2016 (а.с.4-5).
На підставі акту перевірки відповідачем, прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.08.2016:
Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) у ІІІ кварталі 2015 року у сумі 1530640,89 грн. за кредитним договором №014-09.5-082468 від 04.04.2008. та не сплачено з такого доходу податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік та військовий збір за вказаний період.
Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, що є підставою звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України, чинний на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до пп.14.1.54 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.
Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Таким чином, грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть, встановлені законом та/або договором, підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Отже, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.
Враховуючи те, що судом встановлено та матеріалами справи підтверджено здійснення Кредитором прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), то сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом, що свідчить про наявність у позивача обовязку щодо включення такого додаткового блага до загального річного оподатковуваного доходу з урахуванням норм абз.д пп.164.2.17 п.164.2 статті 164 ПК України.
Представником позивача у судовому засіданні не спростовано вказані обставини.
Відповідно до пп.49.18.4 п.49.18. ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Доказів декларування позивачем доходу у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) у 2015 році за кредитним договором №014-09.5-082468 від 04.04.2008. та сплати з такого доходу податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік та військового збору за вказаний період суду не надано.
Таким чином, суд погоджується з позицією представника відповідача про наявність в діях позивача порушень пп.49.18.4 п.49.18. ст.49, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п.167.1 ст.167 ПК України.
Однак, суд не погоджується з сумами, на які податковим органом оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та суму грошового зобов'язання з військового збору, а також з сумами застосованих до позивача штрафних санкцій, з наступних підстав.
Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).
Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.
Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Слід зазначити, що у зв'язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, підрозділ 1 розділу XX було доповнено пунктом 8 згідно із Законом №321 -VIIІ від 09.04.2015.
Відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
З вищевикладеної норми вбачається, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача не повинна включатися сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням.
Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства України, позивачу слід було визначити розмір податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2015 рік, наступним чином:
Військовий збір 562734,92 грн. (563343,92 - 609) (об'єкт оподаткування) х 1.5% (ставка збору) = 8441,02 грн..
Таким чином, розмір військового збору, який підлягає сплаті позивачем за 2015 рік становить 8441,02 грн. (562734,92 грн. х 1,5%), а сума штрафної санкції 2110,26 грн. (8441,02 х 25%).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при визначенні позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з суми прощеного боргу було завищено податкове зобов'язання позивача, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають частковому скасуванню.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у вищезазначених частинах.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2601,24 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.03.2018.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_7