Справа № 804/6757/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2018 року справа № 804/6757/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі №804/6757/17 (головуючий суддя І-ї інстанції - Голобутовський Р.З.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 18.10.2017 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) обєктів, а саме: будівлі та приміщень кафе, продовольчого торгівельного павільйону, адміністративних приміщень за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобовязання зупинити експлуатацію вищезазначених обєктів. Позивачем також заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що адміністративний позов подавався позивачем до суду з дотриманням строку, встановленого абз.2 ч.2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, але через несплату судового збору неодноразово повертався.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) обєктів, а саме: будівля та приміщення кафе, продовольчого торгівельного павільйону, адміністративних приміщень, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобовязання зупинити експлуатацію вищезазначених обєктів.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення позивачем строку звернення з даним позовом у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 183-2 КАС України (в редакції на час прийняття постанови судом першої інстанції). Апелянт просив розглянути справу за його відсутності.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надавав.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно пункту 10 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

У період з 21.07.2016 року по 29.07.2016 року посадовими особами ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області проведено планову перевірку щодо додержання субєктом господарювання - ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а, а саме: будівлі та приміщень кафе, продовольчого торгівельного павільйону, адміністративних приміщень, за результатами якої 29.07.2016 року складений акт №28 (а.с.16-20).

Згідно вказаного акту в ході перевірки встановлено, що обєкт відповідача - кафе, адміністративне приміщення та продовольчій торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Доватора, 27а, має ступінь ризику субєкта господарювання з урахуванням значення прийнятного ризику від провадження господарської діяльності у сфері техногенної та пожежної безпеки високий; експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, а саме:

- відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. Відповідно до п.2 ст. 57 Кодексу Цивільного захисту України початок роботи новоутворених підприємств, початок використання субєктом господарювання обєктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється субєктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. Перевіркою встановлено, що субєктом господарювання на обєкт, що він розпочав використовувати, не складено декларацію відповідності матеріально-технічної бази;

- на обєкті інструкцією не встановлено протипожежний режим, який включає: порядок утримання шляхів евакуації; визначення спеціальних місць для куріння; порядок застосування відкритого вогню; порядок використання побутових нагрівальних приладів;

правила проїзду та стоянки транспортних засобів; місця для зберігання і допустиму кількість сировини, напівфабрикатів та готової продукції, що можуть одночасно знаходитися у приміщеннях і на території; порядок відключення від мережі електроживлення обладнання та вентиляційних систем у разі пожежі; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту; порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання; порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і способи оповіщення людей, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, зупинки електоспоживачів, застосування засобів пожежогасіння; послідовність евакуації людей та матеріальних цінностей з урахуванням дотримання техніки безпеки;

- в усіх приміщеннях будівлі зєднання жил проводів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. При порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, тобто не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо), призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоровю людей;

- експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам ПУЕ, Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Мінпаливенерго України 25.07.2006 року №258, Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09.01.1998 року №4, а саме: холодильне обладнання не заземлено;

- здійснення реконструкції приміщень без відповідної проектної документації, відсутність вільних та самостійних евакуаційних шляхів, що перешкоджає своєчасній евакуації людей, та в свою чергу, збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоровю людей;

- не виконано заміри опру ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, а саме: замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ. При не проведенні замірів опру ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоровю людей;

- не розроблено і не вивішено на видимих місцях на шляхах евакуації плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі. Відсутність планів (схем) евакуації людей на випадок пожежі призводить до затримки або невірного напрямку евакуації, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоровю людей;

- не обладнано системою протипожежного захисту а саме: системи пожежної сигналізації, системи оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей. Відсутність автоматичної системи пожежогасіння та автоматичної пожежної сигналізації призведе до пізнього виявлення пожежі, в звязку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, не відбудеться оповіщення людей, які перебувають у приміщеннях, в звязку з чим продукти горіння та чадний газ унеможливить своєчасну та безпечну евакуацію з приміщень та може призвести до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння;

- будівлі не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно з Типовими нормами належності вогнегасників, затвердженими наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02.04.2004 року №151, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 29.04.2004 року за №554/9153. Відсутність первинних засобів пожежогасіння унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоровю людей.

В акті перевірки також зазначено, що ФОП ОСОБА_1 від підписання акту відмовився, акт надіслано йому поштою.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що на момент проведення даної перевірки відповідачем не були усунуті порушення, виявлені під час попередньої планової перевірки, за результатами якої позивачем був складений припис від 13.11.2012 року про усунення порушень вимог законодавства та встановлено терміни усунення порушень до 14.12.2012 року. Проте, зазначені в приписі порушення так і не були усунуті з 2012 року, що підтверджується актом перевірки №28 від 29.07.2016 року. Отже, не усунення виявлених порушень носить систематичний характер. Обєкти відповідача - будівля та приміщення кафе, продовольчий торгівельний павільйон, адміністративні приміщення, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а, експлуатуються з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі по тексту - Закон №877).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства субєктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 5 статті 4 Закону №877 визначено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Частинами 6, 7 статті 7 Закону №877 передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Апелянтом порядок призначення та проведення перевірки не оскаржується.

Відповідно до п.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки субєкта господарювання покладається на власників та керівників таких субєктів господарювання.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1, будучи субєктом господарювання, відносно обєктів: кафе, адміністративне приміщення та продовольчій торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Доватора, 27а, несе передбачені п.п. 1, 2, 4, 8, 13, 19, 21, 22, 23 пункту 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України обовязки:

- забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на обєктах субєкта господарювання;

- забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту;

- організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна субєкта господарювання;

- здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки;

- здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій;

- розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання;

- забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки;

- утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням;

- здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

Згідно акту перевірки №28 від 29.07.2016 року на момент проведення даної перевірки відповідачем не усунуті порушення, виявлені під час попередньої планової перевірки, за результатами якої контролюючим органом був складений припис від 13.11.2012 року про усунення порушень вимог законодавства та встановлено терміни усунення порушень до 14.12.2012 року. Вказаний припис відповідачем не оскаржувався, та як свідчить акт перевірки №28 від 29.07.2016 року, зазначені в приписі порушення не усунуті на час перевірки.

Апелянтом не оскаржуються результати проведення перевірки та факт експлуатації обєктів: кафе, адміністративне приміщення та продовольчій торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Доватора, 27а, з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, зафіксовані актом перевірки №28 від 29.07.2016 року.

Підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення.

Доказів усунення порушень норм пожежної та техногенної безпеки відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обєкти господарювання: кафе, продовольчий торгівельний павільйон, адміністративні приміщення, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а, експлуатуються відповідачем з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей.

Посилання апелянта на пропущення позивачем строку звернення з даним позовом з урахуванням вимог пункту 5 частини 1 статті 183-2 КАС України (в редакції на час прийняття постанови судом першої інстанції) колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Згідно із п.5 ст.183-2 КАС України (в редакції на час прийняття постанови судом першої інстанції) скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Відповідно до абз.2 частини 2 статті 99 КАС України (в редакції на час прийняття постанови судом першої інстанції) для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення субєктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області вперше звернувся з даним позовом до суду 11.08.2016 року, проте даний позов був залишений ухвалою Дніпропетровськеого окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року без руху з підстав не сплати судового збору. В подальшому позивач декілька разів звертався до суду з тими самими позовними вимогами, проте позов повертався у звязку з несплатою позивачем судового збору.

Колегія суддів вважає, що позивач з позовом до ФОП ОСОБА_1 про застосування заходів реагування на підставі акту перевірки №28 від 29.07.2016 року, звернувся до суду 11.08.2016 року, тобто у встановлений законом строк, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлення такого строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області обґрунтовано застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) обєктів, а саме: будівля та приміщення кафе, продовольчого торгівельного павільйону, адміністративних приміщень, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Доватора, 27а, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобовязання зупинити експлуатацію вищезазначених обєктів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі №804/6757/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі №804/6757/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак