Справа № 813/6099/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 рокум. Львів№ 876/1504/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Макарика В.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.C.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_3,

час ухвалення рішення 18:07:12 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 26.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступником якої є Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області), яким просила скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.10.2015 року № НОМЕР_1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що при розірванні 15.11.2012 року сторонами договору дарування нежитлової будівлі, майно повернулося попередньому власнику, не створивши при цьому для ОСОБА_1 жодних зобовязань окрім повернення майна, одержаного нею як дарунок. Вказана подія, на думку суду, за своїми ознаками та юридичною природою не є продажем в розумінні пп. 14.1.202. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, яким встановлено, що під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування. Також суд зазначив, що відповідачем безпідставно не враховано відсутність у спірних обставинах істотної кваліфікуючої ознаки продажу як плату або компенсацію незалежно від строків її надання. А твердження відповідача про вчинення спірного правочину з інших підстав, суд не враховує, оскільки такі не були підставою для визначення грошового зобовязання позивачу оскарженим податковим повідомленням-рішенням.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до наявної податкової інформації платник податків ОСОБА_1 протягом перевіреного періоду отримала доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Згідно з інформацією ЦБД ДРФО України та наданих копій документів позивач у 2012 році отримала дохід у вигляді дарування нежитлової будівлі на загальну суму 3303033,00 грн. При розірванні договору дарування нерухомого майна, за наслідками якого відбувається перехід права власності, обєкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб виникає у тієї фізичної особи, яка за таким договором виступає продавцем, та оподатковується з урахуванням вимог ст. 172 Податкового кодексу України. Проведеним аналізом посвідчених договорів дарування від особи, що не є членом сімї першого ступеня споріднення, які були розірвані, встановлено, що обдарована фізична особа, а саме позивач набула право власності на подароване їй майно, відтак за таким договором виступає продавцем, та оподатковується з урахуванням вимог вказаної норми.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, в період з 07.09.2014 року до 11.09.2014 року Державна податкова інспекція в Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області провела документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року до 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 18.09.2015 року № 770/1702/НОМЕР_2. В акті зазначено про порушення позивачем вимог п. 164.1 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого не визначено розмір податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік, в розмірі 165151,65 грн., та пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік.

На підставі зазначеного акта перевірки 19.10.2015 року Державна податкова інспекція в Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області винесла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 206439,56 грн., в тому числі 165151,65 грн. за основним платежем і 41287,91 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Як встановив суд, 27.04.2012 року ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарована) уклали договір дарування нежитлової будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Згідно з умовами цього договору дарувальник передав безоплатно у приватну власність обдарованої нежитлову будівлю під літ. «Т-1» - цех металургійної переробки металобрухту кольорових металів загальною площею 6104,40 кв. м.

А 15.11.2012 року сторони уклали договір про розірвання договору дарування від 27.04.2012 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 повернула ОСОБА_4Ю зазначену нежитлову будівлю.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом..

Згідно з пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 цього Кодексу платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Пунктом 172.2 ст. 172 цього Кодексу встановлено, що дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу. У такому самому порядку оподатковується дохід від продажу (обміну) об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до п. 172.4 ст. 172 цього Кодексу під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Згідно п. 172.8 ст. 172 цього Кодексу для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування.

А згідно з пп. 14.1.202. п. 14.1. ст. 14 цього Кодексу продаж (реалізація) товарів це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання.

Проаналізувавши зміст наведених норм в їх системному зв'язку колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розірвання договору дарування і, як наслідок, повернення обдарованою особою майна дарувальнику, не є продажем товару в розумінні зазначених норм Податкового кодексу України, позивач не отримала жодного доходу від повернення вказаного майна ОСОБА_4 та, відповідно, дана обставина не створює обєкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання сторін та третьої особи на норми Цивільного кодексу України, оскільки згідно з ч. 2 ст. 1 цього Кодексу, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі № 813/6099/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7