Справа № 826/15950/15
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №826/15950/15

касаційне провадження №К/9901/19657/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М.,

розглянув у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - Інспекція) на додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 (головуючий суддя - Лічевецький І.О., судді - Мельничук В.П., Аліменко В.О.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (далі - Товариство) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

секретар судового засідання Савченко А.А.

представник позивача - Пеетвере Н.О.,

представник відповідача - Перепелюк О.В.,,

УСТАНОВИВ:

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 21.03.2016 позов задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 14.10.2014. Судові витрати у сумі 4872,00 грн. присудив на користь Товариства за рахунок асигнувань Інспекції.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 16.06.2016 скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 14.10.2014 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 330276,52 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 82685,61 грн. В іншій частині позову відмовив.

02.07.2016 Товариство звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про вирішення питання про судові витрати, у які просило здійснити перерахунок та розподіл судових витрат.

14.07.2016 Київський апеляційний адміністративний суд ухвалив додаткову постанову, якою стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції на користь Товариства 4866,00 грн. сплаченого судового збору.

Інспекція оскаржила додаткову постанову суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 07.09.2016 відкрив касаційне провадження у справі. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки неповно дослідив докази у даній справі, що призвело до неповного з'ясування усіх обставин справи та постановлення рішення, яке суперечить вимогам закону.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19.02.2018 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 06.03.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з положеннями частин першої, третьої, шостої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами частин першої, другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (у реакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що при зверненні до адміністративного суду із даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 4872,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1995 від 02.04.2015. Ухвалюючий рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вирішив питання про судові витрати, а суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, не змінив розподіл судових витрат, з огляду на що ухвалення судом апеляційної інстанції додаткової постанови відповідає вимогам процесуального закону.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, є безпідставними, а суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права, з огляду на що відсутні підстави для скасування додаткової постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

З огляду на те, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19.02.2018 зупинив виконання додаткової постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення поновлює його виконання (дію).

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, ч.3 ст. 375, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 залишити без змін.

Поновити виконання (дію) додаткової постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна