Справа № 808/2622/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2018 року

справа № 808/2622/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Баранник Н.П.

судді: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі № 808/2622/17 (прийнята у відкритому судовому засіданні 11.10.2017р., суддя Татаринов Д.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2017р. №, яким позивачу визначено суму завищеного від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на загальну суму 1 018 576,00грн..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване оскаржене позивачем рішення відповідача.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач) подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, судом безпідставно не враховано встановлення контролюючим органом відсутності підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивача з ПП «Август-5». Посилається на податкову інформацію про не підтвердження здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, не встановлення походження придбаного позивачем товару: макухи соєвої та соняшникової, що стало підставою для висновку про відображення позивачем у податковій звітності операцій, які фактично не відбулись.

Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.229 КАС.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 20 квітня 2017 року по 05 травня 2017 року контролюючим органом було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-Запоріжжя” з питань правомірності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ПП “Август-5”, що відбулись у грудні 2016 року.

За результатами перевірки складено акт №32/28-10-47-08/24912705 від 15 травня 2017 року.

За висновками акту перевірки, виявлено порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абзацу “в” пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України (далі по тексту – ПК України) пукту 2.4, пункту 2.16 Положення “Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, в результаті чого ТОВ “Інтер-Запоріжжя” завищено від'ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по періодах:

грудень 2016 року у сумі 470 379,00 грн.;

січень 2017 року у сумі 548 197,00 грн..

На підставі акту перевірки, податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № від 02 червня 2017 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» визначено суму завищеного від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на загальну суму 1018576,00 грн., з яких за звітній період грудень 2016 року у сумі 470 379,00 грн., та за січень 2017 року у сумі 548 197,00 грн..

Позивач, вважаючи висновки, викладені в акті перевірки щодо виявлених порушень податкового законодавства безпідставними, а податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не підтверджено належними доказами висновки, викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття оскарженого рішення, а позивачем в свою чергу надано докази реальності господарських операцій з контрагентом ПП «Август-5» у перевіряємому періоді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач протягом 2016 року уклав з ПП «Август-5» договори поставки товарів. На виконання умов договорів ПП «Август-5» у перевіряємому періоді поставило позивачу макуху соєву та макуху соняшникову.

Позивач надав суду первинні документи на підтвердження вказаних господарських операцій, зокрема: копії договорів та додаткових угод до них, акти прийому-передачі майна, специфікації, видаткові накладні, податкові накладні. На підтвердження оплати придбаного товару надано копії платіжних доручень. Факт транспортування придбаного позивачем товару підтверджено товарно-транспортними накладними, копії яких приєднано до матеріалів справи.

Окрім того, позивачем надавалися копії накладних на переміщення сировини, копії накладних на передачу готової продукції; копія виробничого акту на списання сировини і матеріалів від 07 листопада 2016 року; копії посвідчень якості, якими підтверджується фактичне використання придбаних товарів в межах господарської діяльності.

Всі первинні документи, копії яких приєднано до матеріалів справи, позивач надавав і контролюючому органу під час перевірки, про що зазначено в акті перевірки.

Зауважень до оформлення вказаних документів у контролюючого органу не виникло.

Основним доводом контролюючого органу є те, що на момент здійснення операцій з постачання макухи у ПП «Август-5» та його контрагентів постачальників відсутнє в достатній кількості макухи соєвої та соняшникової для реалізації на адресу ТОВ «Інтер-Запоріжжя», що свідчить лише про документальне оформлення операцій без фактичного їх проведення.

Проте, такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях. Якщо ж у контролюючого органу є сумніви щодо реальності правочинів, він повинен, керуючись наданими законодавством повноваженнями здійснити всі заходи контролю з метою отримання доказів на підтвердження таких висновків. З акту перевірки вбачається, що зустрічні звірки з контрагентами по ланцюгу постачання не проведено, отримання інформації із баз контролюючого органу лише за період грудня 2016року є неповним для формування відповідних висновків про допущені порушення.

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

В пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України, При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За правилами підпункту “в” пункту 200.4 статті 200 ПК України при від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що господарські операції з придбання позивачем макухи у контрагента ПП «Август-5» вчинені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач має право на формування податкового кредиту та витрат за такими операціями.

Доводи апелянта про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій позивача через наявність податкової інформації про нереальність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання колегія суддів вважає необґрунтованими.

Висновки відповідача стосовно допущення позивачем порушень податкового законодавства спростовуються наявними у справі доказами, а тому у суду першої інстанції були підстави для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі № 808/2622/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак