Справа № 805/1283/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 р. Справа№805/1283/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та скасувати рішення № 4291 про відмову в перерахунку пенсії від 14 грудня 2017 року;

- зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.12.2017 року відповідно до вимог закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля» ( з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревського»).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 грудня 2017 року звернувся до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 14.12.2017 року ним було отримано рішення № 4291 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки стаж за період роботи з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року до страхового та пільгового стажу не зарахований по причині несплати підприємством ВП Шахта «Росія» (з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревського») єдиного соціального внеску.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, незаконними та такими, що порушують його Конституційні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року відкрито провадження у справі № 805/1283/18-а, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У строк, встановлений судом, від відповідача засобами поштового звязку до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому відповідач заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що на підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.01.2000 року по 30.04.2017 року встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії стаж на підземних роботах позивача складає 14 років 11 місяців 14 днів замість необхідних 15 років, передбачених законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Наявність такого стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до пенсійного фонду України за період роботи з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року підприємством Шахта «Росія» (з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревська») ДП «Селидіввугілля». На підставі зазначеного, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидовському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, виданого 27.02.2012 року.

Відповідно до заяви встановленого зразка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 07 грудня 2017 року звернувся до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про здійснення перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про престижність шахтарської праці».

До своєї заяви, позивачем була надана Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній за період з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року від 07.12.2017 року № 09-23/3307

Рішенням заступника начальника Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 4291 від 14 грудня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії. Рішення було обґрунтовано тим, що на підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.01.2000 року по 30.04.2017 року встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії стаж на підземних роботах позивача складає 14 років 11 місяців 14 днів замість необхідних 15 років, передбачених законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Наявність такого стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року підприємством Шахта «Росія» (з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревська») ДП «Селидіввугілля», що є порушенням вимог ст..24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) рішення Селидівського ОУПФУ від 14.12.2017 року № 4291 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки стаж за період роботи з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року до страхового та пільгового стажу не зарахований по причині несплати підприємством ВП Шахта «Росія» (з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревського») єдиного соціального внеску.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Згідно довідки форми ОК-5 в періоди роботи ОСОБА_1 з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року з його заробітної плати щомісячно утримувався єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України.

Даний факт також підтверджується довідкою ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 11.01.2018 року № 04-22/114, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугіля» з 16.02.2004 року по 29.04.2016 року та з його заробітної плати утримувались внески, в тому числі сума утримань в ПДФО за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року становить 2 233,66 грн.

Наказом ДП «Селидіввугілля» від 23.05.2017 №105 ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» з 18.07.2017 перейменований у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст.21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 6 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejevav. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону № 1788-XII, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

За таких обставин суд не приймає доводи відповідача щодо правомірності не зарахування до страхового стажу період роботи позивача 01.03.2016 року по 29.04.2016 року року, на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля» за відсутності відомостей про сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Крім того, згідно довідки форми ОК-5 в період роботи позивача з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року з його заробітної плати щомісячно утримувався єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2016 року по 29.04.2016 року, у зв'язку з несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску за вказаний період, є безпідставним, оскільки із заробітної плати позивача ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» щомісячно утримувались суми страхових внесків. Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, а тому позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи позивача вищезазначеного періоду підлягають задоволенню у повному обсязі, а посилання управління на те, що відомості про сплату єдиного соціального внеску до ПФУ відсутні, є безпідставними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо протиправності спірного рішення відповідача № 4291 від 14 грудня 2017 року про відмову в перерахунку пенсії позивачеві, внаслідок чого спірне рішення підлягає скасуванню.

Решта позовних вимог щодо зобов'язання Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.12.2017 року відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля» ( з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревського») також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн. згідно квитанції ПриватБанк від 16.02.2018 року № 0.0.965187227.1 на суму 704,80 грн., від 11.01.2018 року № 0.0.935859031.1 на суму 640,00 грн., від 16.02.2018 року № 0.0.965086754.1 на суму 64,00 грн.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 1 409,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) від 14 грудня 2017 року № 4291 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.12.2017 року відповідно до вимог закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля» ( з 18.07.2017 року ВП «Шахта Котляревського»).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: 85400, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) судові витрати по справі в розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста девять гривень) 60 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кочанова П.В.