Справа № 826/13075/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року, прийняту за наслідками розгляду справи в порядку письмового провадження, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метизкомплект» до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метизкомплект» (далі - товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів (замінено на правонаступника - Одеську митницю ДФС), далі - Митниця, митний орган), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів № 500060001/2013/610053/2 від 13 липня 2013 року;

- визнати протиправною бездіяльність Митниці щодо повернення надмірно сплачених позивачем мита у сумі 21629,86 грн. та податку на додану вартість - 90845, 41 грн.,які були зараховані до бюджету у загальній сумі 112475, 27 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства надмірно сплачені позивачем кошти (мито у сумі 21629,86 грн. та податку на додану вартість - 90845, 41 грн.), які були зараховані до бюджету у загальній сумі 112475, 27 грн..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Митниці про коригування митної вартості товарів № 500060001/2013/610053/2 від 13 липня 2013 року - залишено без змін. В решті позовних вимог постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, з урахуванням якої позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо повернення надмірно сплачених ТОВ «Метизкомплект» () мита у сумі 21629,86 грн. та податку на додану вартість - 90845,41 грн., які були зараховані до бюджету у загальній сумі 112475,27 грн.;

- зобов'язати правонаступника Південної митниці Міністерства доходів і зборів України - Одеську митницю ДФС прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю «Метизкомплект» () сум надмірно сплаченого мита у сумі 21629,86 грн. та податку на додану вартість - 90845,41 грн., які були зараховані до бюджету у загальній сумі 112475,27 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Одеська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 13.07.2013 №500060001/2013/610053/2. Підставою для с5касування рішення Митниці стало те, що митний орган безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару та неправомірно збільшив вартість товару згідно з оскаржуваним рішенням.

Вказані рішення судів були залишені в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року.

Після набрання законної сили вказаними судовими рішеннями позивач звернувся до відповідача із заявою 17.03.2016 р. про повернення коштів в якій, посилаючись рішення судову по справі № 826/13075/13-а, просив повернути кошти в сумі 112475,27 грн. на рахунок, що вказаний в заяві.

Заява обґрунтована тим, що оскільки рішення митного органу, яке було покладено в основу розрахунку митної вартості товарів при здійсненні митних процедур скасоване, кошти в сумі 112475,27 грн. мають бути повернуті позивачу, як такі, що надміру сплачені.

До заяви позивачем було додано копію постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2014 р. № 826/13075/13-а; копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014 р. № 826/13075/13-а; копію платіжного доручення № 358 від 15.07.2013 року на суму 112475,27 грн.; 5) копію митної декларації ІМ 40 ДЕ №500060001/2013/028997 від 16.07.2013 р.

За наслідками розгляду вказаної заяви Митниця листом від 12 квітня 2016 року повідомила позивача, що відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2014 року №826/13075/13-а, залишеного без змін ухвалами суду апеляційної інстанції від 22.07.2014 року та касаційної інстанції від 25.02.2016 року № 1282/10/15-70-19-01, скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №50060001/2013/61053/2 від 13 липня 2013 року, однак питання повернення коштів не було предметом розгляду вказаної вище справи, а відтак відсутні правові підставі для повернення коштів з Державного бюджету України, у сумі, зазначеній у заяві ТОВ «Метизкомплект».

Приймаючи рішення про задоволення позову та визнаючи оскаржувану бездіяльність відповідача протиправною, суд першої інстанції виходив з того, що у митного органу відсутні правові підстави для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених коштів.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у митниці не було правових підстав для вжиття заходів з метою повернення надміру сплачених коштів через відсутність рішення суду в даній справі та, крім цього, зазначає, що митним органом не було вжито відповідних заходів контролю з метою перевірки наявності надмірної сплати.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 301 Митного кодексу України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до п.п.43.1 - 43.5 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви, готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №816, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364 (далі - Порядок №618).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати (п.п.2, 3 розділу ІІІ Порядку №618).

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України (п.п.4, 5, 6 розділу ІІІ Порядку № 618).

Відповідно до п.7 розділу III Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Згідно п.11 розділу III Порядку №618 за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до митного органу в межах встановлених строків письмову заяву від 17 березня 2016 року №1 про повернення митних платежів, надмірно сплачених до бюджету, у розмірі 112475,27 грн., до якої додані всі необхідні документи. Факт існування переплати встановлено судовими рішеннями, що на дату звернення позивача з вищевказаною заявою набрали законної сили.

Проте, митним органом за результатами отриманої заяви позивача не було вжито заходів та вчинено дій, визначених Порядком №618, як то проведення перевірки, встановлення факту відсутності надмірної сплати податку, встановлення факту оформлення заяви за встановленими порядком і формою, тобто митницею не виконано процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеним вище Порядком, а тому наявні підстави для зобов'язання останньої їх вчинити.

Вищенаведені обставинами суди свідчать про допущення митним органом бездіяльності при розгляді заяви позивача про повернення надмірно сплаченої суми митних платежів.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах від 15 квітня 2014 року у справі №21-29а14, від 12 листопада 2014 року у справах №21-268а14, 21-391а14, від 25 листопада 2014 року у справі №21-338а14, від 24 березня 2015 року у справі №21-3а15, від 12 травня 2015 року у справі №21-161а15, у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому затвердженим наказом Міндоходів України та Мінфіну України від 30 грудня 2013 року №882/1188 Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та Порядком №618, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Стосовно посилання відповідача на неприйняття судового рішення у даній справі як на підставу для відмови у задоволенні заяви позивача про повернення надміру сплачених митних платежів, яке було єдиною підставою для відмови, колегія суддів зазначає, що суб'єкт владних повноважень повинен розглянути таку заяву у відповідності з вимогами Порядку №618, яким не передбачено обов'язку особи, що звертається з відповідною заявою, додавати до заяви рішення суду.

Крім того, судом відхиляються доводи апеляційної скарги щодо підстав для відмови, які не були наведені в листі за наслідками розгляду заяви позивача, оскільки єдиною підставою було вказано відсутність судового рішення.

Суд також виходить з того, що суб'єкт владних повноважень не має права, обґрунтовуючи у суді правомірність свого рішення, посилатися на обставини та підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення, тобто оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку митного органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), якими обґрунтовано вчинення оскаржуваних дій (бездіяльності), що забезпечує при вирішенні спірних взаємовідносин дотримання принципу правової визначеності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено 22.03.2018