Справа № 823/286/18
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року справа № 823/286/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (18029, АДРЕСА_1, далі - ОСОБА_3, позивач) подала позов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та немотивованою відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладену у листі відповідача № 10426/6-17 від 05.12.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання за вх. №22780/0/5-17-СГ від 29.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до поданого клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка викладена у оскаржуваній відмові Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, є протиправною, невмотивованою, та такою, що не відповідає вичерпному переліку підстав для відмови в наданні такого дозволу, оскільки подані позивачем документи відповідають вимогам чинного законодавства, а єдиною підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою. Відповідно зазначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Позивач стверджує, що всі подані ним документи відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, подана довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 30.08.2017 № 285/174-17 на звороті якої зображено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та нотаріально посвідчене погодження землекористувача ФГ "Кобзар Г.В." на вилучення частини земельної ділянки, що перебувають у його користуванні. Тобто, користуючись своїм законним правом та виконуючи вимоги чинного законодавства, заявник подав клопотання до відповідача, зазначив передбачені законодавством відомості та додав до нього всі належні документи.

В письмовому відзиві на позовну заяву відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що 29.11.2017 до Головного управління звернулася ОСОБА_3 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,31 га (кадастровий номер НОМЕР_2) у власність в адміністративних межах Ярославської сільської ради Шполянського району.

До вказаного клопотання ОСОБА_3, додала згоду користувача на поділ земельної ділянки, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, графічний матеріал із зображенням місця розташування земельної ділянки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, статут фермерського господарства.

Листом від 05.12.2017 №10426/6-17 Головне управління повідомило ОСОБА_3 про неможливість позитивного вирішення питання. Відповідно до п. 5.6 статуту ФГ "Кобзар Г.В." член господарства має право отримати безоплатно у власність земельну ділянку із земель державної або комунальної власності не наданих у власність або користування іншим особам, а також за рахунок земельних ділянок, наданих у постійне користування чи оренду господарству, його засновнику або члену (за наявності їх згоди) у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області у відповідності до ст. 118, 121 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство".

Відповідач зазначає, що при розгляді клопотання ОСОБА_3 Головне управління діяло виключно в межах чинного законодавства, а саме розглянуло вказане клопотання у місячний строк, як це визначено статтею 118 Земельного кодексу України та надало письмову відповідь з порушеного питання.

Також відповідач зазначає, що подані до Головного управління документи не відповідають вимогам статей 32 та 121 Земельного кодексу України, а у прохальній частині клопотання позивачем не зазначено, з яким цільовим призначенням позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

20 лютого 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про об'єднання в одне провадження справ за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача, відповідь на відзив та заяву про залишення без розгляду клопотання про об'єднання в одне провадження справ за вх. 3932/18 від 20.02.2018.

22 лютого 2018 року представник позивача надав до Черкаського окружного адміністративного суду клопотання про приєднання доказів.

26 лютого 2018 року до суду надійшло заперечення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

01 березня 2018 року представник позивача подав до суду письмові пояснення.

У судовому засіданні, призначеному на 01.03.2018 о 14 год. 30 хв., представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити, а представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.03.2018, занесеною в протокол судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 15 березня 2018 року о 14 год. 00 хв.

У судове засідання, призначене на вказану дату і час відповідач свого представника не направив, про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника не подав.

Враховуючи наведене та положення пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розглянути справу без представника відповідача.

Повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 29 листопада 2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням звернувся представник позивача ОСОБА_1 (вхідний номер Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 22780/0/5-17-СГ від 29.11.2017). У вказаному клопотанні представник позивача просив відповідно до статті 118, 121 Земельного кодексу України надати ОСОБА_3, члену фермерського господарства "Кобзар Г.В.", дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність заявника земельної ділянки для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області орієнтовним розміром 3,31 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2.

До вказаного клопотання представником позивача додано: витяг з ДРРПНМ від 01.06.2017 індексний номер 88602875, витяг з статуту ФГ "Кобзар Г.В.", нотаріально посвідчене погодження землекористувача ФГ "Кобзар Г.В." на вилучення частини земельної ділянки, що перебуває у його користуванні на користь заявника, довідку відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 30.06.2017 № 32-23-0.360-254/114-17, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 30.08.2017 № 285/174-17, паспорт та довідку про присвоєння РНОКПП заявника, довіреність заявника на представника ОСОБА_1

Листом від 05.12.2017 №10426/6-17 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про неможливість вирішення порушеного питання, так як заява та подані документи не відповідають вимогам статті 32 та статті 121 Земельного Кодексу України.

Позивач, вважаючи вказаний лист відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, яка на його думку є протиправною та необґрунтованою, звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України 28 червня 1996 року, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1, частини 2, пункту "а" 3 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району (ст. 121 Земельного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 6 статті 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення фермерського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто вказане положення Земельного кодексу України передбачає обов'язок відповідного органу в разі надходження клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в місячний строк його розглянути та прийняти одне з рішень, а саме: або надати дозвіл на розробку проекту землеустрою або надати мотивовану відмову в його наданні.

Як свідчать матеріали справи, з метою одержання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 3,31 га для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 представником позивача подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відповідне клопотання (вхідний номер № 22780/0/5-17-СГ від 29.11.2017).

Листом № 10426/6-16 від 05.12.2017 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомило позивача, що заява та подані документи не відповідають вимогам статей 32, 121 Земельного кодексу України, що унеможливлює вирішення порушеного питання.

З огляду на вищевикладене, на переконання суду, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області проявило свою бездіяльність при розгляді вищевказаного клопотання представника позивача, оскільки не прийняло одного з рішень, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, а лише надіслало лист № 10426/6-16 від 05.12.2017, який має інформаційний характер.

У зв'язку з наведеним, суд вважає помилковим посилання позивача на те, що лист Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 10426/6-16 від 05.12.2017 є відмовою (рішеннями по суті), а тому позовна вимога в частині визнання протиправною та немотивованою відмови Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладену у листі відповідача № 10426/6-17 від 05.12.2017, не може бути задоволена.

Як наслідок вищенаведеного, позовна вимога про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання за вх. №22780/0/5-17-СГ від 29.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до поданого клопотання є передчасною, оскільки немає жодного рішення, прийняття якого передбачене чинним законодавством, за результатами розгляду вищевказаного клопотання представника позивача.

З цих підстав суд також відхиляє доводи відповідача про те, що при розгляді клопотання ОСОБА_3 Головне управління діяло виключно в межах чинного законодавства, а саме розглянуло вказане клопотання у місячний строк, як це визначено статтею 118 Земельного кодексу України та надало письмову відповідь з порушеного питання.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частини 1, 2 статті 9 вказаного Кодексу передбачають що, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що для захисту порушених прав позивача в даному випадку слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття передбаченого законодавством рішення за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства (вх. № 22780/0/5-17-СГ від 29.11.2017 Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області) та зобов'язати відповідача розглянути вказане клопотання і прийняти рішення, передбачене частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим позов слід задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо неприйняття передбаченого частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України рішення за клопотанням ОСОБА_3 від 29.11.2017 за вх. № 22780/0/5-17-СГ.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути клопотання ОСОБА_3, зареєстроване 29.11.2017 за вх. № 22780/0/5-17-СГ, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства та прийняти рішення відповідно до вимог частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ідентифікаційний код 39765890) на користь ОСОБА_3 (18029, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 20.03.2018.

Суддя В.О. Гаврилюк