Справа № 545/165/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.03.2018 Справа № 545/165/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови серії БР №480534 від 15.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.,

в с т а н о в и в:

23.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови серії БР №480534 від 15.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ним, як в.о. начальника філії «Лубенський райавтодор» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», своєчасно вжито усіх необхідних та достатніх заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг району, що виключає у його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення проти позову та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до постанови БР №480534 від 15.01.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за ч.1 ст.140 КУпАП за те, що він 10.01.2018 року о 15.49 годин на а/д Т 17-10 Пирятин-Гребінка, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїн на проїзній частині, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.1.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП (а.с.5).

Суд зазначає, що указана постанова не містить точного місця вчинення правопорушення.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідачем дотримано не було, тому протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Враховуючи незгоду позивача з вчиненим адміністративним правопорушенням відповідач мав навести докази в підтвердження факту порушення позивачем ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Основним доказом, на підставі якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, є акт від 10.01.2018 року обстеження ділянки вулично-шляхової мережі а/д Т17-10 Пирятин Гребінка від 1 до 12 км (а.с.36), який містить необумовлене виправлення місяця складення акту та не містить жодних відомостей щодо глибини вибоїн та їх конкретної привязки до місцевості, характеристик дорожнього покриття, фото-відео матеріалів.

При цьому вказане обстеження проведено за відсутності позивача та відомостей про його належне повідомлення про таке обстеження, тому він був позбавлений права надання відповідних пояснень та обґрунтувань. Крім того, цей акт не містить доказів, що саме на ОСОБА_1 покладено обовязки забезпечення безпечного експлуатаційного стану обстежуваної ділянки дороги та його фінансових можливостей для такого забезпечення. Тому не приймається до уваги судом в якості допустимого та достатнього доказу правопорушення.

Частина 1 ст.140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно з п.1.1 Положення Філії «Лубенський райавтодор», остання не має статусу юридичної особи, а є лише структурним підрозділом ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Згідно з п.2.1 Статуту ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації (а.с.6-15).

При цьому, ДП «Полтавський облавтодор», є підрядним підприємством і здійснює експлуатаційне утримання та ремонт мережі автомобільних доріг загального користування на підставі укладених договорів підряду з Службою автомобільних доріг у Полтавській області. ДП «Полтавський облавтодор» не є власником будь-якої автомобільної дороги, в тому числі і дороги, вказаної в постанові, а є лише підрядником за відповідними договорами підряду, укладеними з власниками відповідних автомобільних доріг. Утримання доріг здійснюється згідно з умовами договорів і лише в межах фінансування.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування. Відповідно до ст.10 цього закону таким органом є Державна служба автомобільних доріг.

Таким чином, Філія «Лубенський райавтодор» є виконавцем обсягів та видів робіт, які надає замовник Служба автомобільних доріг у Полтавській області в межах встановленого фінансування та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом.

Відповідачем не було зясовано усіх обставин, які б давали підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, зокрема відсутні: посадова інструкція позивача, накази про призначення його на посаду виконуючого обовязки начальника філії «Лубенський райавтодор», тривалість виконання цих обовязків, відомості про особливості договірних відносин з питань поточного ремонту доріг між вказаним підприємством та замовником Службою автомобільних доріг у Полтавській області, дані про наявність місячних дефектних актів по результатам наглядових обстежень, наявності відповідного фінансування для усунення вибоїн на обстежуваній ділянці дороги, його узгодження із замовником та відомостей чи належить ця ділянка дороги до зони обслуговування саме Філії «Лубенський райавтодор».

Водночас, із наданої позивачем таблиці розмежування компетенції, убачається, що частина обстежуваної ділянка дороги, протяжністю 0,7 км належить до відання Гребінківського ДРП Лубенського райавтодору, а інша частина - Лубенської ДЕД ДРП-3 (Пирятинський район) (а.с. 43, 44-45), у яких відповідачем не встановлювалась наявність посадових осіб, які можуть бути субєктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні саме цих шляхів, не розмежовувалась їх компетенція, а також не встановлювалась конкретна локалізація вибоїн.

Суд зазначає, що у таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи, що відповідач не поклав в основу оскарженого рішення доказів, які б підтверджували вищевказані обставини, як і не надав доказів вжиття ним всіх можливих заходів для їх отримання, суд, незважаючи на засади офіційного зясування обставин справи, не повинен самостійно витребовувати вказані відомості з власної ініціативи, а має оцінити лише ті докази, якими відповідач обґрунтував своє рішення з точки зору належності, допустимості і достатності для підтвердження висунутого обвинувачення. Інакше суд візьме на себе не властиву функцію та порушить засади адміністративного судочинства, що є неприпустимим в демократичному суспільстві. При цьому суд, хоча і поділяє стурбованість суспільства не належним станом більшої частини Національних доріг, однак не вважає правомірним «легалізацію» недбальства у роботі правоохоронних органів.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (ч.3 ст.286 КАС України).

Враховуючи, що відповідач не довів обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та його провини у цьому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії БР №480534 від 05.01.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В.М.Микитенко