Справа № 808/1542/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року справа № 808/1542/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі № 808/1542/17 (дата проголошення вступної та резолютивної частини 28.11.2017р., суддя: Лазаренко М.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Токмацької медико-соціальної експертної комісії Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи», Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі №808/1542/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 (далі позивач). Суд визнав протиправними дії Токмацької медико-соціальної експертної комісії Комунальної установи "Обласний центр медико-соціальної експертизи" (далі відповідач-1) щодо не встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності; визнав протиправним та скасував акт огляду Токмацької медико-соціальної експертної комісії Комунальної установи "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Запорізької обласної ради №101 від 30.11.2016 та зобов'язав відповідача-1 повторно провести медико-соціальний огляд ОСОБА_1.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася Комунальна установа «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради (далі відповідач-2), була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач-2 просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-2. У відзиві зазначив, що цілком погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має діагноз: "Врожденная аномалия развития левой верхней конечности, недоразвитие плеча, предплечья, укорочение конечности на 8 см, лучелоктевой синостоз, контрактура локтевого, плечевого суставов в умеренной степени, просупинационная установка предплечья функционально выгодном положении, умеренное нарушение функции верхней конечности", що не заперечувалось представниками сторін.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу, яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Відповідно до пункту 15 Положення про медико-соціальну експертизу Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після пред'явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Згідно пункту 17 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 Положення про медико-соціальну експертизу Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 20 Положення про медико-соціальну експертизу визначено, що Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №1317, визначено порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями.

Відповідно до пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров'я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

загальне захворювання;

інвалідність з дитинства;

нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров'я);

професійне захворювання;

поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; пов'язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; пов'язані з виконанням службових обов'язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; пов'язані з виконанням обов'язків військової служби або службових обов'язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності); поранення, контузії, каліцтва, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;

захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; пов'язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв'язку.

Позивач стверджує, що відповідачем 1 протиправно не було встановлено йому ІІІ групу інвалідності з причин інвалідності з дитинства.

Відповідно до пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:

обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;

обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;

обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);

обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);

обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;

обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;

обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 посилались на висновок Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності №2679/402, в якому зроблено висновок, що виявлена ступінь анатомно-функціональних порушень зі сторони лівої верхньої кінцівки дозволяє погодитись з рішенням Запорізької обласної МСЕК №1, яка не визнала ОСОБА_1 інвалідом (а.с.75).

В той же час, в матеріалах справи міститься висновок Токмацької МСЕК про час настання інвалідності від 18.01.2013, в якому зазначено, що ОСОБА_1 народився з вродженою вадою верхньої лівої кінцівки, а також зазначено про те, що ОСОБА_1 за діагнозом вроджена вада розвитку лівої верхньої кінцівки, вкорочення верхньої лівої кінцівки на 8 см з 01.11.2012 визнається інвалідом ІІІ групи з дитинства (а.с.14).

Тобто, у 2013 році Токмацькою МСЕК було прийнято рішення, яким ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи з дитинства, за діагнозом вроджена вада розвитку лівої верхньої кінцівки, вкорочення верхньої лівої кінцівки на 8 см.

Відповідно до пункту 24 Положення про медико-соціальну експертизу, Комісія видає особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Позивачем до матеріалів справи надано індивідуальні програми реабілітації інваліда, які видані Токмацькою МСЕК та в яких зазначено у пункті вісім групу інвалідності - ІІІ, причина інвалідності - інвалід з дитинства (а.с.15-18).

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано довідки до акту огляду МСЕК від 26.11.2012, від 13.11.2013, від 25.11.2014, від 30.11.2015, в яких ОСОБА_1 також було встановлено ІІІ групу інвалідності з причин інвалід з дитинства (а.с.25-30).

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що протягом 2012 - 2015 років позивачу Токмацькою МСЕК встановлювалась ІІІ група інвалідності з причин інвалід з дитинства, за наявним захворюванням вроджена вада розвитку лівої верхньої кінцівки, вкорочення верхньої лівої кінцівки на 8 см.

В свою чергу, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження того, що з моменту останнього огляду експертною комісією позивача 30.11.2015 відбулись зміни в стані його здоров'я, в порівнянні з попередніми роками, що в свою чергу могло бути підставою для відмови у встановленні ІІІ групи інвалідності.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що в якості підстав для встановлення інвалідності ІІІ групи у довідках до акту огляду МСЕК від 26.11.2012, від 13.11.2013, від 25.11.2014, від 30.11.2015, на які також посилалася відповідачі, зазначено діагноз - вроджена аномалія розвитку лівої верхньої кінцівки.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки відповідачі не довели належними та допустимими доказами правомірність дій та рішень, що оскаржує позивач.

Щодо посилань відповідача у апеляційній скарзі, що даний спір не є адміністративним, оскільки відповідачі не є суб'єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних,медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Тобто, дана справа відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі № 808/1542/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак