Справа № 490/1326/18
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/32/2018 Справа № 490/1326/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Сасік Я.С.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - Алієва ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Алієва ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача, в якому просив примусово видворити з України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Алієва ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та вказав, що у нього немає легальних документів на перебування в Україні, рішення від 26.10.2017 року про примусове повернення з України отримав, його не оскаржував, а також підписав розписку, що до 24.11.2017 року зобов'язується залишити територію України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.10.2017 року за порушення правил перебування на території України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Алієва ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

На момент виявлення громадянина Азербайджанської республіки Алієва ОСОБА_3 ним було порушено норми міграційного законодавства України, а саме: порушення терміну перебування в Україні - понад 90 днів з дня прибуття до України.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України за №52 від 26.10.2017 р., яким його зобов'язано покинути територію України до 24.11.2017 р. Другий екземпляр рішення про примусове повернення Відповідач отримав, з правами та наслідками невиконання вказаного рішення ознайомлений, про що у справі є розписка відповідача від 26.10.2017 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України відповідачу було роз'яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про Правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, (далі - Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Однак, 15.12.2017 року співробітниками ОСОБА_6 у Миколаївській області в ході активних заходів в протидії нелегальної міграції повторно виявлений та доставлений в приміщення ВОЗНМРВ УДМС України в Миколаївській області громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3.

На даний час відповідач знаходиться на території України з порушенням вимог п.п.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 12.02.2012 року.

Рішення №52 від 26.10.2017 р. ОСОБА_3 не виконав та залишився перебувати в Україні, всупереч вимогам цього рішення, вимогам законодавства та взятим на себе зобов'язанням.

З питань продовження строку перебування на території України та оформлення посвідки на проживання до підрозділів ДМС, а також до центру зайнятості за одержанням дозволу на застосування праці відповідач не звертався, так як не мав для цього законних підстав.

Виходячи з вищевикладеного, є обґрунтовані підстави вважати, відповідач самостійно не покине територію України, оскільки рішення, у визначеному законодавством порядку не оскаржив та навмисно буде ухилятись від виїзду. Подальших підстав для законного перебування відповідача на території України не має.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі рішення адміністративного суду.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем рішення про примусове повернення з України, він має бути примусово видворений за межі України.

Обставин, передбачених ст. 31 Закону № 3773-VI , які б перешкоджали примусовому видворенню відповідача відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов'язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Алієва ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Алієва ОСОБА_3 за межі України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України.

Суддя: Черенкова Н.П.