Справа № 448/817/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1269/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року у справі № 448/817/17 ухвалену суддею Білоусом Ю.Б. в м. Мостиська 06.11.2017 року о 10:51 год., повний текст якої складено - 06.11.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 2222/20900/17 від 26.06.2017 року.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що 04.12.2015року позивачем на митну територію України через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС із Республіки Польща було ввезено автомобіль марки «Рено Лагуна», реєстр.номер НОМЕР_2, а 15.12.2015року між селами Волиця та Шегині Мостиського району Львівської області відбулася ДТП за участю вищевказаного автомобіля.

Зазначає, що 15.12.2015року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000802 від 15.12.2015року та скеровано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Постановою Львівської митниці Державної фіскальної служби на позивача накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову в.о.заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 26.06.2017року в справі про порушення митних правил № 2222/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, Львівська митниця Державної фіскальної служби, який, покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що в.о.заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 винесено спірну постанову у справі про порушення митних правил № 2222/20900/17 від 26.06.2017року, відповідно до якої встановлено, що 31.05.2017 року о 06 год. 06 хв. в зону митного контролю пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України, в'їхав автомобіль марки «Chrysler Grand Voyager», р.н. НОМЕР_3, під керуванням громадянина України ОСОБА_4 разом із 4 пасажирами. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які ним переміщуються, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що пасажир вищевказаного автомобіля гр. України ОСОБА_1, 04.12.2015 року о 13:29 через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху митного контролю «зелений коридор» ввіз автомобіль марки «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту- 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації - про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, станом на 31.05.2017 року.

Згідно з даною постановою ОСОБА_1 не доставив вищевказаний транспортний засіб до митного органу призначення, перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, чим порушив митні правила, передбачені ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 гривень.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про порушення митних правил та винесенні спірної постанови не було відібрано та не перевірено пояснень особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 про факт ДТП, що мала місце 15.12.2015 року та те, що вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000802 від 15.12.2015 року та скеровано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.

В підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду довідку по кримінальному провадженню № 7756/55/03 від 05.10.2017 року, а також копію вироку Городоцького районного суду Львівської області від 20.09.2017 року.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень глави 55 цього Кодексу поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до ст. 90 цього Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на іншу територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Таким чином, максимальний строк транзитного перевезення ввезеного 04.12.2015 року позивач в режимі «транзит» автомобіля марки «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, становив десять діб, тобто позивач був зобов'язаний вивезти цей транспортний засіб особистого користування з митної території України або перевести його в інший митний режим до 14.12.2015 року, однак всупереч вимогам наведених вище норм не зробив цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 не заперечив факту перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки ввезеного ним на митну територію України в режимі транзиту автомобіля, заперечивши факт переведення його в інший митний режим та зазначив, що не зміг зробити цього з об'єктивних і незалежних від нього причин, оскільки внаслідок дорожньої транспортної пригоди вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000802 від 15.12.2015 року та скеровано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Розділом VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Однак, всупереч наведеним нормам законодавства ОСОБА_1 у встановлені законом строки не вчинив жодної з визначених законодавством обов'язкових дій, які вчиняються у випадку аварії чи дії обставин непереборної сили, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів, факт вчинення дорожньої транспортної пригоди 15.12.2015 року у спірному випадку не може бути підставою для звільнення позивача від відповідальності, встановленої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Також, як встановив апеляційний суд, митний орган дане правопорушення виявив 31.05.2017 року при здійсненні митного контролю в результаті аналізу інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України. Після встановлення цих обставин був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому було зафіксовано порушення позивачем митних правил. Оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил винесена 26.06.2017 року, тобто в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з врахуванням наведених вище обставини та положень Митного кодексу України, колегія суддів вважає, що постанова в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 № 2222/20900/17 від 26.06.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн., є правомірною та обґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задоволити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2017 року у справі № 448/817/17 скасувати та прийняти нову, відповідно до якої в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.