Справа № 808/3664/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 березня 2018 року Справа № 808/3664/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Автогосподарство» Запорізької обласної ради (вул. Сєдова, буд. 12-а, м. Запоріжжя, 69057)

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (вул. Глісерна, буд. 14, м. Запоріжжя, 69063)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Автогосподарство» Запорізької обласної ради (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.01.2018) скасувати постанову відповідача №005073 від 25.07.2017 про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує приписами Закону України «Про автомобільний транспорт» та зазначає, що 31.10.2017 позивачем отримано постанову №005073 від 25.07.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 39 Закону, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 вказаного Закону. Зазначає, що з 20.04.2017 КП «Автогоподарство» ЗОР не здійснює перевезення пасажирів транспортним засобом РУТА, номерний знак НОМЕР_1 на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, оскільки розірваний договір на обслуговування маршрутів, відсутні транспортні засоби та звільнені водії. Отже КП «Автогоподарство» ЗОР не є перевізником пасажирів транспортним засобом, зазначеним у акті перевірки, а тому не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, у зв'язку із чим просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення відповідача.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

14.02.2018 представник позивача надав заяву (вх.№ 4960) про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження.

14.02.2018 представник відповідача надав відзив (вх.№5336) в якому зазначив про те, що він заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування зазначив відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність у позивача документів для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - квитково - касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, на підставі чого було складено відповідний акт та винесено постанову. Вказує на те, що до відповідача жодних пояснень від позивача щодо встановлених порушень не надходило, у зв'язку з чим рішення про застосування штрафних санкцій було прийнято на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, справа розглядається в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

04 липня 2017 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області проведено перевірку транспортного засобу РУТА, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, який належить позивачу (водій ОСОБА_1), за результатами якої складено акт АР№091439 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки фахівцями відповідача встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», надання послуг з перевезення пасажирів без наявних документів, перелік яких визначено ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутні діючі схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, квитково-касова документація.

Згідно із вказаним актом перевірки, водій ОСОБА_1 підписав даний акт, проте пояснень про причини порушень не зазначив.

25.07.2017 начальником управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005073, якою за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», позивача зобов'язано сплатити штраф в розмірі 1700,00 грн. (відповідальність передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Вважаючи вищезазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртансбезпеки у Запорізькій області.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону №2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку №1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фахівцями відповідача під час огляду транспортного засобу РУТА, номерний знак НОМЕР_1, який належать КП «Автогоподарство» ЗОР (як зазначено у акті перевірки), встановлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання послуг з перевезення пасажирів без наявних документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутні діючі схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду, квитково-касова документація.

Згідно із пунктом 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Матеріали справи не містяться підтвердження виконання відповідачем вимог зазначених вище норм, в тому числі підтвердження повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

Щодо встановленого порушення позивачем вимог статті 39 Закону №2344-III суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначений статтею 39 Закону №2344-III. Так, частиною 1 цієї статті встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із частиною другою 39 Закону №2344-III, документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Разом з цим, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як зазначено позивачем у позові, позивач не має ніякого відношення до перевезення, яке здійснював автомобіль РУТА, номерний знак НОМЕР_1, тобто не був автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ. З 20.04.2017 КП «Автогоподарство» ЗОР не здійснювало перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, оскільки був розірваний договір на обслуговування маршрутів, відсутні транспортні засоби та звільнені водії.

Так, судом встановлено, що 19.04.2017 з ініціативи Запорізької обласної державної адміністрації в односторонньому порядку був розірваний договір №14/12 від 16.08.2016 про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (Лист № 08-22/1061 від 19.04.2017).

21.04.2017 між ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавець) та КП «Автогоподарство» ЗОР (Орендар) укладено Угоду про розірвання Договору оренди транспортного засобу №02/02/11/16 від 03.11.2016, відповідно до умов сторони прийшли до згоди розірвати Договір оренди транспортного засобу №02/02/11/16 від 03.11.2016 та Орендодавець підтверджує, що не має претензій до Орендаря. Угода вступає в силу з 21.04.2017.

На виконання умов зазначеної Угоди його сторонами у той же день підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу, зокрема, автобус марки РУТА, модель 20-СПВ, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований 26.10.2016 (Центр 2341), свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2.

Листом вих. №161 від 21.04.2017 позивачем на адресу ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавець) були надіслані довіреності та листи для зняття з обліку транспортних засобів, а отже 21.04.2017 транспортні засоби повернуті з оренди орендодавцю та надані документи для зняття автобусів з обліку.

Відповідно до бухгалтерського обліку КП «Автогосподарство» ЗОР, транспортні засоби зняті з відповідного обліку підприємства, а отже фактично з 21.04.2017 транспортні засоби не належали КП «Автогосподарство» ЗОР.

Листом за вих. №167 від 26.04.2017 КП «Автогосподарство» ЗОР повідомило Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про розірвання договору №14/12 від 16.08.2016 про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області та, в той же час звернулось із проханням зняти з реєстру транспортні засоби, що належали КП «Автогосподарство» ЗОР, між іншого, автобус марки РУТА, номерний знак АР 2890 СТ.

Крім того, наказом №145-к від 20.04.2017, ОСОБА_1 звільнено з посади водія автотранспортних засобів категорії «Д» підрозділу регулярних автобусних перевезень КП «Автогоподарство» ЗОР за згодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, з 20 квітня 2017 року.

Тобто, на момент проведення перевірки ОСОБА_1, який був водієм транспортного засобу РУТА, номерний знак НОМЕР_1, вже не працював водієм регулярних автобусних перевезень КП «Автогоподарство» ЗОР. Окрім того, транспортний засіб РУТА, номерний знак НОМЕР_1, перевірку якого було проведено, 21.04.2017 було повернуто ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» (Орендодавцю) згідно Акту приймання-передачі транспортного засобу від 21.04.2017.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказів, які б свідчили, що позивач є перевізником та використовував даний автомобіль як суб'єкт господарювання, відповідачем суду надано не було і таких доказів судом в ході розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не є перевізником, що здійснює перевезення пасажирів у розумінні вимог закону, а тому не може відповідати за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті» територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті утворено як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті повинні бути присуджені позивачу здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Автогосподарство» Запорізької обласної ради (вул. Сєдова, буд. 12-а, м. Запоріжжя, 69057) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (вул. Глісерна, буд. 14, м. Запоріжжя, 69063) про скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області № 005073 від 25 липня 2017 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути на користь Комунального підприємства «Автогосподарство» Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12-а, ) сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 14.03.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко