Справа № 826/6498/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

22 березня 2018 року м. Київ № 826/6498/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Український професійний банк»
Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом, який зареєстровано канцелярією суду 22.04.2016 та в якому позивач просить суд:

- визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ» щодо невключення ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Банку, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ» щодо визнання нікчемним договору строкового банківського вкладу (депозиту) від 28.05.2015 № 307/ПР5 неправомірними;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ» включити ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «УПБ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «УПБ», які мають право на відшкодування коштів за вкладом у банку, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 63 900 грн.

Позивачем до позову надано договір банківського рахунку від 28.05.2015 № 307/ПР5.

Водночас, позивач зазначає та надає відносно наведеного документи відносно того, що кошти на його рахунок надійшли 28.05.2015 від ТОВ «Цукровий дім» (43900 грн. - поворотна фінансова допомога згідно договору № 45 від 12.05.2015) та ТОВ «Альта-віста» (20 000 грн. - поворотна фінансова допомога згідно договору № 45 від 12.05.2015).

В обґрунтування позову зазначається, що на підставі постанови Правління НБУ від 28.05.2015 № 348 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28.05.2015 № 107 про запровадження у Банку тимчасової адміністрації.

У позові зазначається, що 27.08.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб листом № 1-10/4087 повідомила «про ОСОБА_1 до переліку вкладників на виплату суми відшкодування залишку коштів на поточному (картковому) рахунку у зв'язку з тим, що за результатами проведення перевірки правочини, в тому числі договір поточного рахунку від 28.05.2015 № 307/ПР5 визнано нікчемним відповідно до вимог ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України», оскільки вказаний правочин був вчинений виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування грошових коштів».

Тобто, повідомлено про те, що правочини, у т.ч. договір рахунку від 28.05.2015 (операції із внесення 28.05.2015 грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2) є нікчемним відповідно до вимог ст. 38 вищезгаданого Закону.

Позивач вважає, що вклад позивача не має жодних ознак, які б перешкоджали у відшкодуванні суми вкладу за рахунок Фонду. Правочин з Банком відповідає вимогам законодавства України та не підпадає під перелік нікчемних правочинів, зазначених в ст. 38 вищезгаданого Закону. Законних підстав щодо не включення позивача до переліку вкладників, на підставі якого формується Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, як зазначає позивач, - не має.

Посилаюсь на положення зазначеного Закону, позивач по суті зазначає, що має статус вкладника, а кошти на рахунку - статус вкладу, а відтак вважає відмову у виплаті гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду - неправомірною та, відповідно, просить задовольнити позов.

Водночас, позивачем до позову надано заяву від 13.08.2015 на адресу тимчасової адміністрації, в якому позивач зазначив, що 29.05.2015 на його рахунок зараховано 63 900 грн. та відповідно до вимог зазначеного вище Закону він просив повернути йому кошти.

Уповноважена особа Фонду звернулась із заявою (а.с. 37) про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. У заяві звернута увага, що про ймовірне порушення прав позивач останній міг дізнатися з повідомлення від 27.08.2015, в якому звернута увага на обставини прийняття НБУ та виконавчою дирекцією Фонду рішень та заходів відносно Банку щодо введення тимчасової адміністрації та в якому зазначено висновок про те, що правочини були вчинені виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду щодо відшкодування коштів, про нікчемність правочинів із внесення 28.05.2015 коштів від юридичних осіб на рахунок позивача. До заявленого клопотання надано список згрупованих поштових відправлень від 01.09.2015 року з фіскальним чеком від 02.09.2015 (а.с. 40-42).

Водночас, як зазначає відповідач, позивач звернувся до суду лише 22.04.2016 та позивач жодним чином не обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Відтак, відповідач просить задовольнити заявлене клопотання.

При цьому, звертається увага на те, що відповідно до наказу від 07.09.2015 № 9/Л 11.09.2015 кошти повернуті ініціаторам платежів, які були зараховані позивачу 28.05.2015 в день віднесення банку до категорії неплатоспроможних та у період дії постанови НБУ від 30.04.2015 № 293/БТ про віднесення Банку до категорії проблемних, в період дії якої заборонялось проведення операцій, за результатами яких збільшується сума гарантованого відшкодування.

Звертається також увага, що позивач є засновником юридичних осіб з рахунків яких на рахунок позивача надійшли кошти.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб по суті зазначив про передчасність заявлення вимог до нього, оскільки Фонд формує Загальний реєстр для виплат вкладникам на підставі переліку вкладників, який надається Фонду Уповноваженою особою Фонду. Оскільки у Фонду відсутні відповідні документи, Фонд не має підстав для проведення виплат. Таким чином, Фонд просить відмовити у задоволенні позову у відповідній частині.

Під час розгляду справи, в обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду, позивачем надано довідку від громадської організації «Громадська варта Подолу» від 26.02.2017 № 23 в якій зазначено, що позивач перебував у зоні АТО як волонтер з 15.08.2015 по 01.04.2016.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №4440 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою від 01.11.2017 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено справу до розгляду по суті на 18.01.2018.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи у письмовому провадженні та неявку інших учасників справи у судове засідання 18.01.2018, які були повідомлені належним чином, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 28.05.2015 № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ», , МФО 300205, місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Раскової, 15, 02660.

Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» запроваджено строком на 3 місяці з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно.

Зазначена інформація оприлюднена на сайті Фонду 29.05.2015.

Відповідно до оголошення, розміщеного на сайті Фонду 05.08.2015, з 06.08.2015 ПАТ «УПБ» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 08.07.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28.08.2015 № 562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 28.08.2015 № 158, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з даним рішенням з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Любові Олександрівні строком на 1 рік з 31.08.2015 до 30.08.2016 включно.

Оголошення про наведене оприлюднено на сайті Фонду 01.09.2015.

02.09.2015 на сайті Фонду розміщено оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення від 28.08.2015 № 158, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 03.09.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

У газеті «Голос України» № 162 (6166) від 03.09.2015 опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації Банку.

В контексті наведеного суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.100 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вже зазначалося, з 15.12.2017 набрала нова редакція КАС України (в редакції Закону №2147-VIII).

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) також встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому згідно ч.3 ст.123 КАС України в наведеній редакції, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У даному випадку позивач звернувся із позовом 22.04.2016 року.

Між тим, як зазначається у позові, про визнання нікчемним операції із зарахування коштів на рахунок позивача, що відповідно зумовлює відмову у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, та відмову у виплаті гарантованої суми відшкодування, позивачу стало відомо з повідомлення відповідача від 27.08.2015, яке надіслано на адресу позивача рекомендованою кореспонденцією 02.09.2015 (а.с. 41) та отримання якого позивачем, з урахуванням нормативів поштового обігу, позивачем не заперечується.

При цьому, ще у заяві від 13.08.2015 на адресу тимчасової адміністрації Банку, позивач висловився про намір звернення до суду та був ознайомлений з обставинами відносно коштів на його рахунку.

Що стосується довідки громадської організації, слід зазначити, що під час розгляду справи не надано будь-яких, навіть загальних відомостей та доказів на їх підтвердження, з яких би вбачались, наприклад: місця перебування позивача як волонтера у зоні АТО за період з 15.08.2015 по 01.04.2016, належність позивача до зазначеної громадської організації або ж будь-які інші документи, які б підтверджували його відношення до організації та направлення його від імені організації із відповідними завданнями до зони АТО, як і не наведено навіть загальних відомостей про осіб, які виконували завдання від імені організації, або ж звернень організації до відповідних органів, установ щодо участі позивача як волонтера у гуманітарних та інших подібних місіях у зоні АТО, прийняття, як наприклад, від позивача як волонтера та представника організації, гуманітарних вантажів. Не надано і будь-яких пояснень щодо причин, за яких позивач не скористався послугами поштового зв'язку для направлення позову до суду, у разі якщо позивач знаходився поза межами міста проживання.

Відтак, надана довідка не може вважатися належним та допустимим доказом наявності непереборних обставин, які об'єктивно унеможливлювали своєчасне звернення позивача до суду, та доказом наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивачу повинно було бути відомо ще на початку вересня 2015 про можливе порушення його прав, однак, як зазначалося, позивач із даним позовом звернувся до суду лише 22.04.2016, тобто із значним пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. При цьому, як вже зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, для поновлення строку звернення до суду, оскільки не надано належних та допустимих доказів наявності таких непереборних обставин, які об'єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду, а отже, враховуючи значний пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено інших причин поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду відповідно до вимог частини 3 статті 123 КАС України.

Матеріалами справи даний висновок не спростовано та зворотного не доведено.

Керуючись положеннями статей 122, 123, пункту 8 частини 1 статті 240, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

2. Позовну заяву залишити без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін