Справа № 826/8710/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8710/16 Суддя першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни на постановлену у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року про відмову у роз'ясненні судового рішення у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Київхліб» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Баско 94», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій, скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Київхліб» (далі - Позивач, ПАТ «Київхліб») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, у подальшому заміненого на належного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі - Відповідач, Уповноважена особа), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило:

1) визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо повідомлення та визнання нікчемними:

- правочинів щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «Хрещатик» 04.04.2016 року за договорами позик, укладеними 04.04.2016 року ПАТ «Київхліб» з ОСОБА_4 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_3 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_3 (ОСОБА_3.), № НОМЕР_1 (ОСОБА_4.) на рахунок № НОМЕР_2 (ПАТ «Київхліб»);

- правочину щодо переказу ПАТ «КБ «Хрещатик» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 року за договором позики, укладеного 04.04.2016 року між ПАТ «Київхліб» та TOB «Баско 94» (договір позики № 04/04/2015);

- правочинів щодо переказів коштів ПАТ «Київхліб» (з рахунку № НОМЕР_2), які здійснені ПАТ «КБ «Хрещатик» 04.04.2016 року на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 року (рахунок № НОМЕР_4), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 року (рахунок № НОМЕР_6), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.04.2016 (рахунок № НОМЕР_8), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 року (рахунок № НОМЕР_5), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 року (рахунок № НОМЕР_7) в частині перерахування на суму 11 303 348,00 грн.;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої щодо повідомлення та визнання нікчемними:

- правочинів щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «Хрещатик» 04.04.2016 року за договорами позик, укладеними 04.04.2016 року ПАТ «Київхліб» з ОСОБА_4 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_3 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_3 (ОСОБА_3.), № НОМЕР_1 (ОСОБА_4.) на рахунок № НОМЕР_2 (ПАТ «Київхліб»);

- правочину щодо переказу ПАТ «КБ «Хрещатик» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 року за договором позики, укладеного 04.04.2016 року між ПАТ «Київхліб» та TOB «Баско 94» (договір позики № 04/04/2015);

- правочинів щодо переказів коштів ПАТ «Київхліб» (з рахунку № НОМЕР_2), які здійснені ПАТ «КБ «Хрещатик» 04.04.2016 року на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 року (рахунок № НОМЕР_4), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 року (рахунок № НОМЕР_6), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.04.2016 року (рахунок № НОМЕР_8), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 року (рахунок № НОМЕР_5), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 року (рахунок № НОМЕР_7) в частині перерахування на суму 11 303 348,00 грн.;

3) зобов'язати Уповноважену особу відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів Уповноваженої особи за № 20/2570 від 23.05.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2016 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено: ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, Третя особа-1), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, Третя особа-2), товариство з обмеженою відповідальністю «Баско 94» (далі - ТОВ «Баско 94», Третя особа-3), публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик», Третя особа-4).

Протокольною ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, Третя особа-5).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи, оформлене у вигляді протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 року від « 20» травня 2016 року в окремих його частинах, а саме:

« 52) Правочини щодо переказів коштів в якості позик, здійснені банком 04.04.2016 за договорами позики укладеними 04.04.2016 ПАТ «Київхліб» з ОСОБА_4 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_3 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_3 (ОСОБА_3.), № НОМЕР_1 (ОСОБА_4.) на рахунок № НОМЕР_2 (ПАТ «Київхліб»). Правочини щодо переказу банком коштів в якості позики, здійсненої банком 04.04.2016 за договором позики укладеним 04.04.2016 ПАТ «Київхліб» та TOB «Баско 94» (договір позики № 04/04/2015)»;

« 2. Правочини щодо переказів ПАТ «Київхліб» (з рахунку № НОМЕР_2), які здійснені банком 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № НОМЕР_4), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № НОМЕР_6), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № НОМЕР_8), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № НОМЕР_5), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № НОМЕР_7) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн. містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів.».

« 4. Доручити Комерційному центру та операційному департаменту здійснити дії щодо:

4.1. поновлення у бухгалтерському обліку Банку за рахунками для обліку кредитів (кредитної заборгованості ПАТ «Київхліб» за кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (зі змінами та доповненнями).

4.2. відновлення нарахування (процентів за користування кредитом за договорами (на суму основної заборгованості за кредитом, погашеної поручителем та поновленої у обліку згідно п. 4.1. цього Протоколу) у розмірах та спосіб, передбаченими кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010, укладеними з ПАТ «Київхліб».»;

- зобов'язано Уповноважену особу відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів Уповноваженої особи за № 20/2570 від 23.05.2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог та ухвалено в указаній частині нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2017 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 року та залишено в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2016 року.

21.07.2017 року представником ПАТ «Київхліб» отримано виконавчі листи у даній справі.

У вересні 2017 року Уповноважена особа звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про роз'яснення рішення суду, в якій просила роз'яснити резолютивну частину постанови від 21.11.2016 року у справі №826/8710/16 в частині наступних питань:

- яким чином Уповноважена особа може законно поновити становище яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів за №20/2570 від 23.05.2016 року з урахуванням того, що крім вказаних в резолютивній частині рішення суду правочинів щодо переказів коштів в якості позик та правочинів щодо переказів ПАТ «Київхліб» Уповноваженою особою за результатами перевірки комісією прийнято рішення (протокол №12 від 20.05.2016 року) щодо наявності ознак нікчемності згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також було визнано нікчемними додаткові угоди до банківських вкладів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які передували правочинам щодо переказів коштів в якості позик та правочинам щодо переказів ПАТ «Київхліб», а питання законності чи незаконності визнання нікчемними додаткових угод судом не розглядалось і жодного рішення по цьому питанню не приймалось;

- яким чином Уповноважена особа може законно поновити становище яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів за №20/2570 від 23.05.2016 року з урахуванням того, що крім поновлення становище щодо переказів коштів в якості позик та переказів ПАТ «Київхліб» на погашення кредиту необхідно поновити становище щодо переказів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Баско 94» для подальшого погашення кредитної заборгованості ПАТ «Київхліб»;

- яким чином Уповноважена особа може законно здійснити списання грошових коштів з поточних/вкладних рахунків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Баско 94», ПАТ «Київхліб» та за умови того, що рішення суду не розглянуто по суті питання законності чи незаконності визнаних Уповноваженою особою нікчемними додаткових угод про дострокове розірвання до договорів банківського вкладу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та перерахування з вкладних рахунків на їх поточні рахунки;

- яким чином Уповноважена особа може законно зменшити ліквідаційну масу ПАТ «КБ «Хрещатик» в частині визнання кредитних зобов'язань ПАТ «Київхліб» погашеними та нарахованих за користування кредитом відсотків враховуючи, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено можливості зменшення розміру ліквідаційної маси на підставі прийнятого судом рішення та враховуючи, що результати формування ліквідаційної маси відображаються в акті, який підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду і Уповноважена особа без затвердження Фондом не має права здійснювати будь-які дії щодо зміни ліквідаційної маси, в тому числі її зменшення;

- яким документом Уповноважена особа на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №826/8710/16 має підтвердити відновлення становища.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 року у задоволення заяви про роз'яснення рішення відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, необхідність роз'яснення рішення зумовлюється його нечіткістю чи неясністю, у той час як зміст постанови суду є зрозумілим, по-друге, нерозуміння мотивації судового рішення чи незгода з нею не можуть бути усунуті шляхом роз'яснення останнього, по-третє, до повноважень суду не віднесено здійснення консультування чи роз'яснення особам положень чинного законодавства.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для подальшого вирішення питання щодо роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року у справі №826/8710/16. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, наголошуючи, що, по-перше, Уповноважена особа не приймає рішення про визнання правочинів нікчемними, а лише здійснює їх виявлення, по-друге, незрозуміло, яке саме становище Уповноваженій особі необхідно відновити, по-третє, відсутній механізм виконання судового рішення, адже неможливо встановити, які документи повинні бути надані на підтвердження його виконання, по-четверте, законодавством не передбачено можливості зменшення ліквідаційної маси на підставі рішення суду.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 14.03.2018 року, а також призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.03.2018 року.

У межах встановленого ухвалою суду строку відзиву (відзивів) на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшло.

У судовому засіданні представник Апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, та просив її задовольнити повністю.

Представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав відповідності рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Як було встановлено раніше, відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва виходив з того, що підстави для роз'яснення судової постанови відсутні, адже остання не містить нечітких чи незрозумілих положень, у той час як незгода з мотивувальною частиною рішення не може мати наслідком задоволення вказаної заяви.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Зі змісту наведеного законодавчого припису випливає, що роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, резолютивна частина постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 року не містить положень, які неможливо виконати або їх тлумачення допускає неоднозначний висновок.

Так, у мотивувальній частині судового рішення зазначено, що оскільки доводи Уповноваженої особи про нікчемність правочинів (договорів) не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи в окремих його частинах, а також відновити становище, яке існувало до прийняття такого рішення.

Отже, у рішенні суду, яке просив роз'яснити Відповідач, окреслено та чітко встановлено часові межі, а також становище, яке повинно було існувати до прийняття скасованого у судовому порядку рішення Уповноваженої особи.

Крім іншого, твердження Апелянта про те, що Уповноважена особа не приймає рішення про визнання правочинів нікчемними, а лише здійснює їх виявлення, судовою колегією в якості підстави для роз'яснення рішення оцінюється критично, оскільки незгода з мотивувальною частиною судового рішення та висновками суду є підставою для його оскарження в установленому процесуальним законом порядку.

Посилання Апелянта на те, що неможливо встановити, які документи повинні бути надані на підтвердження його виконання судом першої інстанції обґрунтовано відхилено як безпідставні з огляду на те, що роз'яснення сторонам положень норм матеріального права не охоплюється повноваженнями адміністративних судів.

Викладені в апеляційній скарзі Уповноваженої особи доводи про те, що законодавством не передбачено можливості зменшення ліквідаційної маси на підставі рішення суду, судова колегія вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, прийшовши до висновку про необґрунтованість заяви про роз'яснення рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 254, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни на постановлену у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року про відмову у роз'ясненні судового рішення у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Київхліб» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Баско 94», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій, скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 22» березня 2018 року.