Справа № 344/2448/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2448/18
Провадження № 2-а/344/562/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що 15.02.2018 року він на автомобілі НОМЕР_1 рузався з вул. Дністровської на вулицю Шпитальну у м. Івано-Франківську. В позивача виникла потреба зупинитися на вул. Шпитальній для здійснення посадки пасажира. Тому замітивши дорожній знак 5.39 на вул. Шпитальній, що застосовується для позначень місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів, здійснив зупинку для здійснення посадки пасажира. Одразу після цього до позивача підійшов співробітник патрульної поліції, який представився старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 і заявив, що позивачем не виконано вимог дорожнього знаку 7.17 (інваліди) й таким чином порушив пп. «е» п. 8.4. Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306. На підставі цього старший лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії АА № 296003 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 1020,0грн. Вважає дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, протиправними. Оскільки позивач звертався до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 з метою подання йому письмових пояснень, проте він не хотів слухати усних пояснень позивача. Інспектор забрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, сів у своє службове авто і повернувся до позивача із винесеною постановою. Вважає, що при винесенні постанови інспектор порушив ст. 278, 279 КУпАП, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Ярема Н.В. не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Позивач зазначає, що дорожній знак 7.17 (інваліди) згідно Правил дорожнього руху поєднується із знаком 5.38 (місце для стоянки), означає, що місце стоянки поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «інвалід» відповідно до цих Правил. Позивач вказує, що зупинився поруч зі знаком 5.40 (кінець зони стоянки) нижче якого знаходиться знак 7.17 (інваліди). Тобто знак 7.17 уточнює дію знаку 5.40 і таким чином може тільки позначати кінець стоянки для інвалідів. Окрім того, на місці де зупинився позивач не було розмітки 1.30, що позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак Інвалід, хоча по вул. Мельничука, що проходить попри Івано-Франківську міську раду і є паралельною до вул. Шпитальної такої нема. П 1.10 ПДР визначає, що зупинка-припинення руху транспортного засобі на час до 5 хв. а бо більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Тобто позивач жодним чином не порушив ПДР. Тому звинувачення позивача в порушенні п. 8.4 «е» ПДР є лише припущенням працівника патрульної поліції, а звинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач вважає, що працівник поліції діяв незаконно, не в межах та в спосіб визначених повноваженнями, Конституцією та законами України, розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутності підстав та доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів вини позивача, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався домислами, припущеннями та неіснуючими даними. На підставі наведеного, просив визнати дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00грн. за порушення ст. 122 ч. 5 КупАП незаконними, визнати постанову серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву в якій заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в заяві, просив позов задовольнити.

Інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.02.2018 року о 16 год. 31 хв.в м. Івано-Франківську по вул. Шпитальна водій ОСОБА_1 здійснив зупинку на місцях для людей з інвалідністю та не виконав вимоги до дорожнього знаку 7.17, чим порушив п. 8.4 «е» ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 КУАП.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові вказав, що здійснив зупинку для здійснення посадки пасажира, поруч зі знаком 5.40 (кінець зони стоянки) нижче якого знаходиться знак 7.17 (інваліди). Тобто знак 7.17 уточнює дію знаку 5.40 і таким чином може тільки позначати кінець стоянки для інвалідів, що підтверджує доданими до матеріалів справи фотографіями (а.с. 7-12).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому за вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року підлягає скасуванню, а позов в цій частині задовольнити.

Однак враховуючи вимоги ч.3 ст.286 КАС України суд не вбачає підстав для визнання дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020грн. за порушення ст. 122 ч. 5 КупАП незаконними.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 1020 гривень скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова