Справа № 819/2181/17
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2181/17

16 березня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Підволочиської селищної ради Тернопільської області до Управління державного архітектурно - будівельної інспекції у Тернопільській області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, приватне мале підприємство "Танзаніт", мале колективне підприємство "Будсервіс" про визнання протиправною бездіяльність та скасування реєстрації , -

ВСТАНОВИВ:

Підволочиська селищна рада Тернопільської області (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області (далі відповідач, Управління), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, приватне мале підприємство "Танзаніт", мале колективне підприємство "Будсервіс", в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління, яка виявилась у виявилась у відсутності належного реагування на встановлені Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 14.04.2016 року у справі № 819/1653/15 факти внесення ОСОБА_4 недостовірної інформації до декларації про початок виконання будівельних робіт на обєкт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, зареєстрованої в Управлінні 18.02.2015 року №ТП 62, та скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48, що подана замовником будівництва ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 08.06.2017 року протиправно здійснено реєстрацію за №ТП 48 декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області., оскільки замовником ОСОБА_4 зазначено недостовірні дані. Вказаний обєкт нерухомості є самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. ОСОБА_4 неправомірно розпочав будівельні роботи з реконструкції магазину, хоча ним придбано було торговий павільйон без отримання відповідних дозвільних документів та виділення земельної ділянки. Разом з цим, факт порушення останнім чинного законодавства України у сфері містобудування також стверджується ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року у справі № П/876/9703/17 № 819/1653/15.

За таких обставин, позивач вважає бездіяльність Управління протиправною та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта незаконною і такою, що підлягає скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 27.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено в справі підготовче засідання на 25.01.2018 року.

Ухвалою суду від 25.01.2018 року та від 13.02.2018 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.02.2018 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно п. 3 ч .2 ст. 183 КАС України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, відповіді на відзив (а.с.94-95, 114-117), поясненнях (а.с.160-162), та просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково відмітив, що Підволочиська селищна рада Тернопільської області має право на подання даного позову як власник земельної ділянки, так і органу, якому державою делеговано обовязок здійснення контролю за додержанням земельного законодавства на підставі п.п. 1 п. "б" ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав викладених у відзиві (а.с.71-72) та запереченні (а.с.158-159), посилаючись на безпідставність доводів позивача. Повідомила, що не заслуговує на увагу вимога про визнання протиправною бездіяльність Управління, яка виявилась у відсутності належного реагування на встановлені Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 14.04.2016 року у справі №876/9703/15 факти внесення ОСОБА_4 недостовірної інформації до декларації про початок виконання будівельних робіт на обєкт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, зареєстрованої в Управлінні 18.02.2015 року №ТП 62, оскільки наведена декларація втратила чинність про що також вказано у зазначеному рішенні суду.

Відзначила, що реконструкцію магазину з добудовою даху проведено без втручання в зовнішні параметри фундаментів, а відтак замовником правомірно її віднесено до Переліку обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 р. № 109. При цьому, на підставі п.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" така реконструкція, зокрема, може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. При реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта порушень діючого законодавства відповідачем не встановлено, а тому підстав скасування такої немає. Не встановлено порушення вимог законодавства і при здійсненні перевірки обєкта будівництва згідно складеного акту від 18.07.2017 року № ТЮ - 1807/1.

Серед іншого представник відмітила, що вказана реконструкція та реєстрація декларації про готовність до експлуатації об'єкта жодним чином не порушує прав позивача. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги заперечила та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав наведених в поясненнях (а.с.65-66, 81-84,124-127,141-142), притримується тієї ж позиції, що і відповідач. Зазначила, що реєстрацією відповідачем декларації про готовність обєкта до експлуатації не порушено прав позивача, оскільки реконструкція проводилась щодо обєкта приватної власності ОСОБА_4 відповідно до норм чинного законодавства. Підволочиська селищна рада Тернопільської області не є субєктом правовідносин в яких застосовується спірна декларація, а відтак позивач не має права на звернення до суду з вимогою скасування її реєстрації 08.06.2017 року №ТП 48.

Представники третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного малого підприємства "Танзаніт" та малого колективного підприємства "Будсервіс", в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 КАС України.

У звязку з неприбуттям у судове засідання без поважних причин представників третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного малого підприємства "Танзаніт" та малого колективного підприємства "Будсервіс", розгляд справи здійснено за даної явки сторін на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних міркувань.

Судом встановлено, що у ОСОБА_4 на праві приватної власності по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області знаходився, в тому числі торговий павільйон з адмінприміщенням загальною площею 413,5 кв.м., згідно договору дарування №1187 від 31.07.2014 року. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №25009551 від 31.07.2014 року (а.с.11).

На підставі поданих ОСОБА_4Т документів, Управлінням 18.02.2015 року зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області за №ТП 62 (а.с.25-26).

Разом з тим реєстрація декларації від 18.02.2015 року №ТП 62 втратила чинність 22.04.2015 року, у звязку із реєстрацією Управлінням іншої декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція магазину" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, 22.04.2015 року за №ТП 51 (а.с.27-28).

Окрім цього, декларація від 18.02.2015 року №ТП 62 була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 819/1653/15, в якій постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, ОСОБА_4, третя особа: Підволочиська селищна рада про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року у справі № 819/1653/15 в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_4 скасовано та провадження у справі в частині цих вимог закрито. В решті постанову залишено без змін (а.с.29-32).

Декларація про початок виконання будівельних робіт від 22.04.2015 року №ТП 51 в судовому порядку не оскаржувалась та є чинною на час розгляду справи.

Після здійснення реконструкції обєкту на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.04.2015 року №ТП 51, ОСОБА_4 подано для реєстрації декларацію про готовність до експлуатації обєкта. У свою чергу Управлінням 08.06.2017 року зареєстровано, подану декларацію про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину " по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області за №ТП 48 (а.с.14-17). У графі про інформацію про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, декларант зазначив, що такий не вимагається згідно п.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У подальшому ОСОБА_4, на підставі вищевказаної декларації про готовність до експлуатації об'єкта №ТП 48 зареєстровано право власності на будівлю магазину площею 429,6 кв.м. про що свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2017 року (а.с. 13).

На підставі заяви ОСОБА_9 від 27.06.2017 року, 05.07.2017 року Управлінням винесено наказ № 13 "Про проведення позапланової перевірки" (а.с.99) та видано направлення №я-05.07/1 для проведення позапланового заходу (а.с.98).

Проведеним позаплановим заходом держаного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт встановлено, зокрема, що дані, зазначені в декларації про готовність обєкта до експлуатації, достовірні. За результати перевірки Управлінням складено акт від 18.07.2017 року №ТЮ-18.07/1 (а.с.100-108).

На думку позивача, Управління протиправно допущено бездіяльність яка виявилась у відсутності належного реагування на встановлені Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 14.04.2016 року у справі № 819/1653/15 факти внесення ОСОБА_4 недостовірної інформації до декларації про початок виконання будівельних робіт на обєкт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, зареєстрованої в Управлінні 18.02.2015 року №ТП 62, та протиправно здійснено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи справу, суд враховує наступні норми діючого законодавства.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) право на виконання будівельних робіт у замовника виникає після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності, до яких належить реконструкція магазину з добудовою даху по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області.

Згідно із ч.1 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації (ч.2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Порядок внесення змін до повідомлення або декларації, скасування реєстрації повідомлення або декларації визначено ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як передбачено ч.1 ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування (ч.2 ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Так, механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 (далі Порядок № 466).

Як передбачено п.14 Порядку №466 замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх Інспекцією до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання Інспекції рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Інспекція здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

На декларації, в якій виявлено технічну помилку, у верхньому лівому куті проставляється відмітка "У зв'язку із змінами, внесеними декларацією (дата, №), ця декларація втратила чинність" із зазначенням дати, підпису посадової особи, що скріплюється печаткою.

В ході розгляду справи, судом зясовано, що відповідно до резолюції посадової особи Управління ОСОБА_15, із зазначенням підпису та скріпленою печаткою, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року №ТП 62 втратила чинність 22.04.2015 року у звязку із змінами внесеними декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 22.04.2015 року №ТП 51 (а.с.27-28).

Разом з цим, вказана реєстрація декларації від 18.02.2015 року №ТП 62 була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 819/1653/15. Із змісту даного рішенняслідує, що колегією взято до увагу ту обставину, що 22.04.2015 року, Управління саме визнало оскаржену декларацію не чинною.

З огляду на викладене, встановлені обставини підтверджують скасування відповідачем 22.04.2015 року реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року №ТП 62 ще до прийняття ухвали Львівським апеляційним адміністративним судом у справі №876/9703/15 (14.04.2016 року).

Суд відзначає, що факти встановленні у вищевказаному рішенні суду апеляційної інстанції стосуються реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року №ТП 62.

Аналізуючи діюче на час виникнення спірних правовідносин законодавство, суд приходить до висновку, що Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком № 466 не передбачено обовязку органів державної архітектурно - будівельної інспекції здійснювати перевірку даних вказаних у нечинній декларації про початок виконання будівельних робіт. Ухвала суду від 14.04.2015 року у справі №876/9703/15 не встановлювала обовязок Управління здійснювати заходи державного архітектурно-будівельного контролю з огляду на підстави прийняття такого рішення суду.

Вищевказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Управління, яка виявилась у виявилась у відсутності належного реагування на встановлені Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 14.04.2016 року у справі № 819/1653/15 факти внесення ОСОБА_4 недостовірної інформації до декларації про початок виконання будівельних робіт на обєкт "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, зареєстрованої в Управлінні 18.02.2015 року №ТП 62.

Що стосується позовної вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48, що подана замовником будівництва ОСОБА_4, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст.6 КАС України в редакції, діючій на час звернення до суду).

Так, ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем своїх прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. З необхідністю захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень і визначено завдання адміністративного судочинства.

Право на судовий захист, гарантоване Конституцією України, закріплене ст.5 КАС України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішеннями чи діями суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "прав" має один і той же зміст.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику.

Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлена Верховним судом України в постанові від 11.04.2017 по справі № 800/340/16.

Суд вважає за необхідне наголосити, що предметом судового розгляду в даній адміністративній справі є позовні вимоги, серед яких, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48, що подана замовником будівництва ОСОБА_4 та зареєстрована Управлінням.

Позивач обґрунтовує порушення своїх прав, як власника земельної ділянки посилаючись на норми ч. 1 ст. 26 та п.п. 1 п. "б" ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №25009551 від 31.07.2014 року (а.с.11) на праві приватної власності у ОСОБА_4 по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області знаходиться, в тому числі торговий павільйон з адмінприміщенням загальною площею 413,5 кв.м., згідно договору дарування №1187 від 31.07.2014 року.

При цьому, правомірність набуття ОСОБА_4 права власності на вказаний обєкт підтверджується постановою Верховного Суду від 05.02.2018 року у справі №604/917/15-ц (а.с.143-150).

Серед іншого, у вказаному судовому рішенні Верховним Судом зазначено, що позивачем згідно із державним актом від 01.09.1997 року передано Підволочиському районному споживчому товариству в постійне користування земельну ділянку для виробничих потреб і обслуговування будівель під обєктом "Підволочиський продовольчий ринок" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області (а.с.128-131).

Також Верховним судом зроблений наступний висновок: суди встановивши на підставі доказів, яким було надано належну оцінку, ті факти, що кадастровий номер земельній ділянці, на якій розташований подарований ОСОБА_16 ОСОБА_4 комплекс будівель і споруд ринку по по вул.Шевченка, 8 у смт.Підволочиськ Тернопільської області, станом на 31 липня 2014 року присвоєний не був; спірним договором питання про права та обов'язки Підволочиської селищної ради Тернопільської області на земельну ділянку вирішено не було та не покладено на позивача ніяких нових обов'язків і не призвело до звуження змісту та обсягу існуючих у ради прав на землю, яка ще 01 вересня 1997 року передала земельну ділянку Підволочиському районному споживчому товариству в постійне користування для виробничих потреб і обслуговування будівель під об'єктом «Підволочиський продовольчий ринок», дійшли правильного висновку про відмову в позові.

Отже, висновок судів про те, що відсутність в спірному договорі дарування умови щодо кадастрового номера земельної ділянки, не впливає на права чи інтереси Підволочиської селищної ради Тернопільської області.

Важливим є той факт, що земельна ділянка на які знаходиться реконструйований обєкт магазину по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області надана у постійне користування Підволочиському районному споживчому товариству на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001084 від 01.09.1997 року (а.с. 128-132) відповідно до рішення Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 27.08.1997 року №237 (а.с.132).

Вказане підтверджується також листом відділу у Підволочиському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про відсутність станом на 23.02.2018 року інформації щодо зміни власника (користувача) даної земельної ділянки (а.с.189).

Таким чином, станом на день реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину з добудовою даху" по вул. Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48 державний акт від 01.09.1997 року серії І-ТР №001084, був чинним.

При цьому суперечності позивача і ОСОБА_4 щодо вірного зазначення назви юридичної особи, якій передано у постійне користування земельну ділянку по вул. Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області не є визначальним у даній справі, важливим є наявність самого факту перебування вказаної земельної ділянки у постійному користуванні, що не спростовувалось сторонами у справі.

Враховуючи, що реконструкцію спірного магазину здійснено на земельній ділянці яка знаходиться на праві постійного користування іншої юридичної особи то факт реєстрації декларації №ТП 48 не поклав на позивача нових обов'язків і не призвів до звуження змісту та обсягу існуючих прав на землю у Підволочиської селищної ради, а відповідно порушення прав ради, як власника земельної ділянки не відбулося.

Суд відзначає, що у спірній декларації інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою вказано не вимагається згідно п.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Наведеною законодавчою нормою передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів того, що реконструкція проведена поза межами фундаменту будівлі, яка є приватною власністю ОСОБА_4 та знаходиться виключно на землі, належній на праві постійного користування Підволочиському районному споживчому товариству.

Відсутність зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані не встановлено і за наслідками перевірки вимог будівельних норм, стандартів і правил на обєкті будівництва: реконструкція магазину по вул. Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області, про що свідчить акт складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) від 18.07.2017 року № ТЮ 1807/1.

Сам факт збільшення площі магазину з 413,5 кв.м. до 429,6 кв.м. не є безумовним доказом виходу за межі геометричних розмірів фундаменту реконструйованої будівлі.

Отже, Підволочиська селищна рада Тернопільської області фактично оскаржує реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка не породжує прав й обовязків ради та не стосується її безпосередньо.

ОСОБА_16 того, оскаржена декларація №ТП 48 є реалізованою та вичерпала свою дію у звязку з реєстрацією права власності на магазин площею 429,6 кв.м. по вул. Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області на підставі останьої (а.с. 13).

З огляду на викладене, встановлені судом обставини свідчать, що посилання позивача на порушення його прав не знайшли свого належного підтвердження та є безпідставними.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, крім визначеного оскарженим рішенням відповідача кола субєктів, в тому числі і позивача, прав чи обовязків у звязку із реєстрацією декларації про готовність до експлуатації обєкта, не породжує для ради і права на захист.

Відтак, виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відсутність порушення прав позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог до Управління про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція магазину" по вул.Шевченка, 8 в смт.Підволочиськ Тернопільської області від 08.06.2017 року №ТП 48, що подана замовником будівництва ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатніх беззаперечних доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, про що описано вище.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Підволочиської селищної ради Тернопільської області (місцезнаходження: 47800, Тернопільська область, Підволочиський район, селище міського типу Підволочиськ, вулиця Шептицького, будинок 4, ідентифікаційний код в ) до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області (місцезнаходження: 46002, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Шпитальна, будинок 7, ідентифікаційний код в ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 (місце проживання: 47800, Тернопільська область, Підволочиський район, селище міського типу Підволочиськ, вулиця Тернопільська, будинок 46 А, РНОКПП НОМЕР_1), приватне мале підприємство "Танзаніт" (місцезнаходження: 29000, АДРЕСА_1), мале колективне підприємство "Будсервіс" (місцезнаходження: 31200, Хмельницька область, місто Волочиськ, вулиця Незалежності, будинок 4 А) про визнання протиправною бездіяльність та скасування реєстрації відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 березня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.