Справа № 806/257/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 березня 2018 року м.Житомир справа № 806/257/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та здійснити перерахунок та виплату пенсії, -
16.01.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому вона просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою з`ясування обставин врахування окремих складових грошового забезпечення при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 08.12.2017 було направлено відповідний інформаційний запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області. Вказує, що за результатами розгляду свого запиту 27.12.2017 отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, з якої дізналась, що при обчисленні та призначені пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу не було враховано сум фактично виплачених ОСОБА_1 під час проходження військової служби додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, зокрема, не включено: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, винагороду за тривалість безперервної військової служби, грошову допомогу військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби. Крім того, наголошує, що із вказаної відповіді позивачу також стало відомо про факт невключення Військовою частиною НОМЕР_1 зазначених додаткових видів грошового забезпечення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.
Вважає, що дії відповідачів є протиправними і вона має право на перерахунок пенсії на підставі розміру грошового забезпечення із включенням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
05.02.2018 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 32-36).
У відзиві в обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що вимога позивача про встановлення обов`язку щодо виплати різниці у пенсії за минулий час (з 19.12.2010) суперечить нормі ч. 2 ст. 51 Закону України № 2262.
Звертає увагу суду, що вказана норма передбачає право органу Пенсійного фонду України, а не обов`язок щодо виплати різниці в пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців. Тому, питання виплати різниці в пенсії за минулий час не більш як за 12 місяців вирішується ГУ ПФУ при винесенні рішення про проведення перерахунку пенсії позивачу, у разі задоволення позовних вимог, а не шляхом покладання обов`язку виплати такої різниці на ГУ ПФУ при вирішенні спору про перерахунок пенсії.
Щодо вимоги позивача про включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії сум грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, суперечать чинному законодавству, а саме вимогам ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Тобто, надбавки, доплати, підвищення є виключно щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і до їх складу не відносяться - щомісячні винагороди, одноразові види грошового забезпечення та індексація, які згідно частин 2 та 3 ст. 9 Закону України № 2011 визначені, як окремі види грошового забезпечення. Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262 для визначення розміру пенсії, окрім щомісячних премій та відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років до щомісячних додаткові видів грошового забезпечення враховуються лише щомісячні надбавки, доплати, підвищення, а не щомісячні винагороди, а також допомоги, компенсації, індексації чи інші одноразові види грошового забезпечення.
Крім того, згідно з вимогами ч. 7 ст. 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України № 2464), п. 2 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 визначено, що на одноразову грошову допомогу військовослужбовцям при звільненні єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нараховується, а відповідно не сплачується, що також слідує з вимог ч. 8 та 9 ст. 9 Закону України № 2464.
Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія за вислугу років згідно ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262, а також до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058)
Представником ГУ ПФУ у Житомирській області звернуто також увагу на те, що наданні на підтвердження позовних вимог копії документів про грошове забезпечення не підтверджують сплату із одноразової грошової допомоги при звільненні єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Також представником ГУ ПФУ у Житомирській області стосовно вимоги позивача про зобов`язання перерахувати пенсію зазначено, що у довідці з якою позивач звернулась для призначення пенсії відсутні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби.
Крім того, зазначив, що виникнення спірних відносин між позивачем та ГУ ПФУ можливе у разі надходження довідки із зміненим грошовим забезпеченням та винесення розпорядчого рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Додатково ніяких документів Позивачем не надавалося, оскільки, жодної довідки із зміненим розміром грошового забезпечення до ГУ ПФУ не надходило, в останнього відсутні визначені чинним законодавством можливості для винесення такого рішення. А отже спірні відносини між сторонами на даний момент відсутні.
12.02.2018 на адресу суду від відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на адміністративний позов (а.с. 40-44).
У запереченнях вказано, що у Постанові КМУ № 1294 визначений вичерпний перелік складових грошового забезпечення та його додаткових видів, тому вважає, що щомісячна грошова винагорода не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення із яких нараховується пенсія для військовослужбовців. Щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 161, має періодичний характер, оскільки виплата такої винагороди залежить від наявності рішень відповідних суб`єктів владних повноважень та від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовців з якого проводиться розрахунок пенсії.
Щодо не включення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги при вирішенні соціально-побутових питань, відповідачем зазначено, що частина 3 статті 43 вище зазначеного Закону України чітко встановлює вичерпний перелік складових грошового забезпечення, які враховуються при обчислені пенсії, а також містить умову зарахування відповідних виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії - це сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою КМУ № 1170 від 22.12.2010 не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на одноразову допомогу працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби (п. 2 Переліку), а також на матеріальну допомогу разового характеру, що надається окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання (п. 13 Переліку).
12.02.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.48-49). У якому позивач зазначила, що доводи відповідача-1 не відповідають обставинам справи:
- позивач звернулась до пенсійного органу не для перерахунку пенсій як пише останній, а просить вона визнати протиправними дії щодо призначення пенсії без включення окремих складових грошового забезпечення;
- судова практика на яку посилається ГУ ПФУ у Житомирській області не відповідає обставинам справи;
- посилання на Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою КМУ № 1170 від 22.12.2010 не може прийматись так як виплата одноразової грошової допомоги при звільненні була 13.12.2010 - до прийняття цієї постанови.
15.02.2018 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду призначено справу до судового розгляду у порядку ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням (викликом) сторін на 14.03.2018 на 11:30.
14.03.2018 у судовому засіданні Представник відповідача ГУ ПФУ у Житомирській області заперечував проти задоволення позову, вважає що позовні вимоги пред`явлені до пенсійного органу є безпідставними. Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 теж просив відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні 14.03.2018 було оголошено перерву до 16.03.2018 до 9 год. 00 хв. для отримання додаткових доказів від відповідача Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 61).
У судове засідання 16.03.2018 позивач на з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 66).
Представник відповідача ГУ ПФУ у Житомирській області у судове засідання 16.03.2018 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 63). 14.03.2018 надіслав на адресу суду заяву у якій просить розглядати справу у порядку письмового провадження (а.с. 64).
Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання 16.03.2018 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 62). 15.03.2018 подав заяву у якій просить розглядати справу у порядку письмового провадження та надав довідку, що не може надати довідку за 24 місяці про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку із знищенням справ (а.с. 67-68 ).
Зважаючи на викладене та керуючись приписами ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що 21.10.2010 згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 23 (а.с. 12) старшого солдата ОСОБА_1 відповідно до п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням контракту та виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 13.12.2010 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2010 № 251 (а.с. 13).
З 19.12.2010 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
14.12.2010 позивачу було видано довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та ТВО помічника командира начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_3 . Зокрема, до вказаної довідки включено такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби, надбавка за роботу з особовим складом та премія (а.с. 18).
08.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з інформаційним запитом, в якому просила надати інформацію про те, чи враховано при обчисленні ОСОБА_1 пенсії суми фактично нарахованих та виплачених їй наступних додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду, а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань; грошову допомогу для оздоровлення; винагороду за тривалість безперервної військової служби; грошову допомогу військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби. ОСОБА_1 просила повідомити дату, з якої ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначена пенсія (а.с. 14).
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 20.12.2017 № 3884/Ш-11 повідомило позивачу, що інформація, щодо якої надано запит не відноситься до публічної інформації, тому звернення з питання проведення перерахунку пенсії розглянуте відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та у строки передбачені ст. 20 цього Закону. Повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 19.12.2010 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон). Пенсія призначена на підставі документів, які позивач особисто надала до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить особистий підпис на поданні. До заяви про призначення пенсії додано розрахункову книжку серії НОМЕР_2 та довідку про додаткові види грошового забезпечення від 14.12.2010 № 5382. В зазначеній довідці відсутні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби. Роз`яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 "Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", одноразова допомога при звільненні відноситься до виплат, на які не нараховується єдиний внесок. Зважаючи на вищевикладене, підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, відсутні (а.с. 15-16).
Вважаючи дії відповідачів протиправними та зазначаючи, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі розміру грошового забезпечення із включенням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, ОСОБА_1 звернулась із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст. 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі Закон України № 2262-XII).
У преамбулі Закону України № 2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ (далі Закон України № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 1 та 2 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова КМУ № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. (пункт 3 Постанови КМУ № 1294).
Згідно з схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови КМУ № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом України № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 ст. 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі Інструкція № 260). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (п.п. 3 п. 5 Постанови КМУ № 1294, п.п. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції № 260).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (п.п. 3 п. 5 Постанови КМУ № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу ХХХІІІ Інструкції № 260).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту установлюється за рішенням начальника органу управління (підрозділу) у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення (пункт 19.1 розділу ХІХ Інструкції № 260).
Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Як встановлено зі змісту довідки від 14.12.2010 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та ТВО помічника командира начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_3 , позивачу включено такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби, надбавка за роботу з особовим складом та премія (а.с. 18).
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідач - Військова частина НОМЕР_1 при виготовленні довідки від 14.12.2010 № 5382 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 включив не усі додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, не враховано: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби.
Разом з тим, стосовно доводів позивача включення одноразової грошової допомоги при звільненні суд зазначає наступне.
Статтею 15 Закону України № 2011-ХІІ, як і ст. 9 Закону України № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За змістом п. 17 ст. 11 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон України № 1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною 2 ст. 20 Закону України № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі Закон України № 400/97-ВР) визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Частина 3 ст. 43 Закону України № 2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону України № 2011-ХІІ та ст. 9 Закону України № 2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.
Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.
Враховуючи вищевикладене, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Суд критично ставиться до доводів представника Військової частини НОМЕР_1 щодо неможливості видачі нової довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу та зазначає наступне.
Так, згідно з змісту наданого представником Військової частини НОМЕР_1 листа від 15.03.2018 № 1722 (а.с. 68) видача нової довідки є неможливою, оскільки документи за вищевказаний період знищені відповідно до актів про виділення та знищення документів, що не підлягають зберіганню» від 25.01.2012 № 428, від 25.01.2013 № 320 та від 20.01.2014 № 215.
Суд наголошує, що конституційне право позивача на рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, за рахунок пенсійного забезпечення, не може ставитися у залежність, обмежуватися чи порушуватися внаслідок знищення колишнім роботодавцем окремих документів, відомості з яких є підставою для перерахунку та збільшення розміру пенсійного забезпечення.
Вказані обставини свідчать на користь висновку щодо відсутності умисних, неправомірних дій з боку відповідача щодо невключення зазначеної інформації у довідку про розмір додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, однак, не можуть слугувати юридичним фактом для подальшого тривалого порушення права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії.
Крім того, відповідач для виготовлення нової довідки не позбавлений можливості звірити наявні у нього дні дані щодо виплати ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування з обліковими даними органів Пенсійного фонду України та органів Державної фіскальної служби України.
Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.
Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини" із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити та надати (направити) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за останні 24 місяці проходження військової служби, а саме: за 2008-2010 роки.
Щодо заявлених позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд погоджується із доводами представника відповідача про їх передчасність з огляду на наступне.
Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 08.12.2017 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виключно з інформаційним запитом, а не заявою про здійснення перерахунку пенсії.
Враховуючи відсутність заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії та не надходження інформації від Військової частини НОМЕР_1 про зміни у розмірі грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не було правових підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу в інших розмірах, ніж встановлені на підставі раніше поданих документів.
Таким чином, доводи позивача у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без врахування при її обчисленні грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Суд також погоджується із доводами відповідача та зазначає, що заявлені позивачем вимоги зобов`язального характеру ґрунтуються не на відновленні порушеного права ОСОБА_1 , а пов`язані з можливим надходженням документу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Таким чином, як на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент судового розгляду, довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням нових додаткових видів грошового забезпечення або визначення їх у більшому розмірі до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходила, а тому права позивача на перерахунок пенсії вказаним відповідачем не порушувалися.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за останні 24 місяці проходження військової служби за 2008-2010 роки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Зважаючи на відсутність судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 194, 229, 242-246, 250-251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення у довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії від 14.12.2010 №5382, виданої ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1509,00 грн та 1610,50 грн відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1424,25 грн та 1424,25 грн відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити та надати (направити) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області стосовно ОСОБА_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, включивши до неї: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1509,00 грн та 1610,50 грн відповідно, грошову допомогу для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1424,25 грн та 1424,25 грн відповідно та винагороду за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за останні 24 місяці проходження військової служби, а саме: за 2008-2010 роки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно з статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення виготовлено: 20 березня 2018 року.