Справа № 804/6571/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2018 рокусправа № 804/6571/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: ОСОБА_1

судді: Білак С.В. Чумака С.Ю.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. (суддя Бондар М.В.) в справі № 804/6571/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аланко Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аланко Груп» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС) про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2017 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 175000 грн., в тому числі за основним платежем 140000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 35000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.09.2017 р. № НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неправильного застосування норм матеріального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом вказано на неврахування судом першої інстанції факту не включення до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2017 р. суми податку на додану вартість в розмірі 140000 грн. за податковою накладною № 7 від 21.06.2017 р. При цьому позивачем не заперечується факт виписки такої податкової накладної, проте ця податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), але це, як й факт зупинення реєстрації, не звільняє позивача від обовязку включення суми податку на додану вартість до складу податкових зобовязань.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2017 р. ТОВ «Аланко Груп», за наслідками якої складено акт від 19.08.2017 р. № 000036/04-36-12-04/38954022 та яким встановлено, що в порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Аланко Груп» не включено до складу податкових зобовязань червня 2017 року суму податку на додану вартість за податковими накладними у розмірі 140000 грн., що призвело до заниження податкових зобовязань червня 2017 року на 140000 грн.

На підставі акту перевірки від 19.08.2017 р. №000036/04-36-12-04/38954022 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 р. № НОМЕР_1, яким збільшено позивачу суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 175000 грн., в тому числі за основним платежем - 140000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35000 грн.

Підставою збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість є не включення позивачем до складу податкових зобовязань червня 2017 р. суми податку на додану вартість в розмірі 140000 грн. за податковою накладною № 7 від 21.06.2017 р., реєстрація якої в ЄРПН зупинена.

Також судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Аланко Груп» від «Cron Metals» LTD згідно із зовнішньоекономічним контрактом №CR-ALNC-001.17 від 10.03.2017 року, специфікаціями №1, 2, №3.1, №4, №5, №6, №7, №8 та вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ UA209140/2017/148745 отримано труби сталеві безшовні другого ґатунку з вуглецевих марок сталі. В подальшому позивачем як постачальником укладено з ТОВ «ПЛАЗМА ПЛЮС» як покупцем договір поставки труб сталевих безшовних від 15.06.2017 року №EXP002. Специфікацією від 19.06.2017 року до договору від 15.06.2017 року №EXP002 контрагентами визначено найменування товару; кількість; загальну суму поставки у розмірі 1723787 грн.; суму попередньої оплати в розмірі 700000 грн., в тому числі податок на додану вартість - 140000 грн., разом з урахуванням податку на додану вартість - 840000 грн. строк оплати - протягом пяти банківських днів з дати підписання договору, та інші умови поставки.

Позивачем від ТОВ «ПЛАЗМА ПЛЮС» отримано попередню оплату (авансовий платіж) за поставлений товар, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, та виписано податкову накладну від 21.06.2017 року №7, яка 13.07.2017 року направлена в ЄРПН згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Як зазначено у квитанції, податкова накладна від 21.06.2017 року №7 доставлена до ДФС України, прийнята, реєстрація зупинена з підстав невідповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 7304; запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Квитанцією №2 від 20.07.2017 року податкову накладну від 21.06.2017 року №7 не прийнято. Супровідним листом від 21.07.2017 року позивачем надано додаткові документи з метою реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 року №7.

26.07.2017 р. рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 року №7.

У звязку з відмовою у реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 року №7 на суму податку на додану вартість 140000 грн. позивачем здійснено розподіл визначеної у вказаній податковій накладній суми на три частини та виписані податкові накладні від 21.06.2017 року №10 на суму податку на додану вартість 64666,67 грн., №11 на суму податку на додану вартість 43000 грн., №12 на суму податку на додану вартість 32333,33 грн., які були прийняті контролюючим органом та зареєстровані в ЄРПН. Саме на підставі податкових накладних від 21.06.2017 року №10, 11, 12 позивачем до складу податкових зобовязань включено суму податку на додану вартість 140000 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ПЛАЗМА ПЛЮС» до декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, що підтверджується розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Аланко Груп» не допущено заниження суми податкових зобовязань, а навпаки вчинені дії, спрямовані на повноту відображення в податковій декларації сум податку на додану вартість в результаті здійсненої господарської операції з ТОВ «ПЛАЗМА ПЛЮС».

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Аланко Груп» зареєстровано як юридична особа 29.10.2013 р., код ЄДРПОУ НОМЕР_2, є платником податку на додану вартість, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

19.08.2017 р. ГУ ДФС проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Аланко Груп», за результатами якої складено акт № 000036/04-36-12-04/38954022 від 19.08.2017 р. та встановлено, що в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «Аланко Груп» не включено до складу податкових зобовязань червня 2017 року суму податку на додану вартість за податковими накладними у розмірі 140000 грн., що призвело до заниження податкових зобовязань червня 2017 року на 140000 грн. (а.с. 17-19).

На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС 25.09.2017 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення ТОВ «Аланко Груп» суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 175000 грн., в тому числі за основним платежем 140000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 35000 грн. (а.с. 31).

З акту перевірки вбачається, що підставою збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням є висновок контролюючого органу про не включення позивачем до складу податкових зобовязань червня 2017 р. суми податку на додану вартість в розмірі 140000 грн. за податковою накладною № 7 від 21.06.2017 р., реєстрація якої в ЄРПН зупинена.

Також судом встановлено, що ТОВ «Аланко Груп» від «Cron Metals» LTD згідно із зовнішньоекономічним контрактом №CR-ALNC-001.17 від 10.03.2017 р., специфікаціями №№ 1, 2, 3.1, 4, 5, 6, 7, 8, вантажною митною декларацією ІМ 40 ДЕ UA209140/2017/148745 придбано товар труби сталеві безшовні другого ґатунку з вуглецевих марок сталі.

Позивачем як постачальником укладено з ТОВ «Плазма Плюс» як покупцем договір поставки раніше придбаних труб сталевих безшовних від 15.06.2017 р. № EXP002. На підставі специфікації від 19.06.2017 р. до цього договору, якою визначено, зокрема, загальну суму поставки у розмірі 1723787 грн., суму попередньої оплати в розмірі 700000 грн., в тому числі податок на додану вартість 140000 грн., а також строк перерахування попередньої оплати 5 банківських днів з дати підписання договору, позивачем від ТОВ «Плазма Плюс» отримано попередню оплату (авансовий платіж), що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, на підставі чого виписано податкову накладну від 21.06.2017 р. № 7, яка 13.07.2017 р. направлена в ЄРПН згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Як зазначено у квитанції, податкова накладна від 21.06.2017 р. № 7 доставлена до ДФС України, прийнята, реєстрація зупинена з підстав невідповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. №567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 7304; запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Квитанцією №2 від 20.07.2017 року податкову накладну від 21.06.2017 року №7 не прийнято. Супровідним листом від 21.07.2017 року позивачем надано додаткові документи з метою реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 року №7.

26.07.2017 р. рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 року №7.

У звязку з відмовою у реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 р. № 7 на суму податку на додану вартість 140000 грн. позивачем здійснено розподіл визначеної у вказаній податковій накладній суми на три частини та виписані податкові накладні від 21.06.2017 р. № 10 на суму податку на додану вартість 64666,67 грн., №11 на суму податку на додану вартість 43000 грн., №12 на суму податку на додану вартість 32333,33 грн., які прийняті контролюючим органом та зареєстровані в ЄРПН.

Саме на підставі податкових накладних від 21.06.2017 р. №№ 10, 11, 12 позивачем до складу податкових зобовязань червня 2017 р. включено суму податку на додану вартість 140000 грн. за господарською операцією з ТОВ «Плазма Плюс» до декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, що підтверджується розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Датою виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В розглядуваному випадку датою виникнення податкових зобовязань з податку на додану вартість у позивача є дата зарахування коштів від покупця ТОВ «Плазма Плюс» на рахунок позивача, тобто червень 2017 р.

Відповідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Позивачем виконано обовязок зі складання податкової накладної на суму отриманої від ТОВ «Плазма Плюс» передплати, проте контролюючим органом зупинено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, а 26.07.2017 р. рішенням комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 р. № 7.

Разом з тим, з метою виконання обовязку, встановленого податковим законодавством, позивачем здійснено розподіл визначеної у податковій накладній № 7 від 21.06.2017 р. суми податку на додану вартість (140000 грн.) на три частини та виписані наступні податкові накладні: від 21.06.2017 р. № 10 на суму податку на додану вартість 64666,67 грн., №11 на суму податку на додану вартість 43000 грн., №12 на суму податку на додану вартість 32333,33 грн., які прийняті контролюючим органом та зареєстровані в ЄРПН.

Суми податку на додану вартість на податковими накладними від 21.06.2017 р. №№ 10, 11, 12 позивачем включено до складу податкових зобовязань червня 2017 р. в загальному розмірі податку на додану вартість 140000 грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, що підтверджується розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Таким чином, посилання апелянта про заниження позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість у червні 2017 р. на суму податку на додану вартість 140000 грн. є необґрунтованими.

Суд зазначає, що факт виписки та реєстрації в ЄРПН кількох податкових накладних за наслідками здійснення однієї господарської операції, з урахуванням відсутності реєстрації першої такої накладної на час виписки та реєстрації в ЄРПН наступної, не може слугувати підставою для віднесення платником податків суми податку на додану вартість, вказаної у податкової накладної, у реєстрації якої в ЄРПН відмовлено, до складу податкових зобовязань.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу саме операція з постачання товару є обєктом оподаткування податком на додану вартість. В розглядуваному випадку позивачем обґрунтовано задекларовано суму податку на додану вартість за податковими накладними від 21.06.2017 р. №№ 10, 11, 12 у складі податкових зобовязань червня 2017 р. та не зазначено у складі податкових зобовязань суми податку на додану вартість по виписаної раніше податкової накладної, яка не зареєстрована в ЄРПН, оскільки іншу буде вважатися подвійним оподаткуванням однієї господарської операції податком на додану вартість.

Суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивачем не допущено заниження суми податкових зобовязань за результатами здійсненої господарської операції з ТОВ «Плазма Плюс», а оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням здійснено подвійне нарахування позивачу суму податку на додану вартість в розмірі 140000 грн. по операціям з ТОВ «Плазма Плюс».

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише повторюють зміст акту камеральної перевірки. В апеляційній скарзі апелянтом на зазначено, в чому саме полягає неправильність судового рішення суду першої інстанції та які норми матеріального права неправильно застосовані судом першої інстанції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. в справі № 804/6571/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. в справі № 804/6571/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аланко Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19.03.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20.03.2018 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак