Справа № 162/13/18
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/13/18
Номер провадження 2-а/162/2/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора УПП в м. Миколаїв ОСОБА_4 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушенння, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в Любешівський районний суд з позовом до інспектора УПП в м. Миколаїв ОСОБА_4 (далі по тексту відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 244232 від 22.12.2017 року.

Обгрунтовує свої вимоги тим, щo 22 грудня 2017 року відповідачем на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Дана обставина підтверджується постановою серії ЕАА № 244232 від 22.12.2017 року, відповідно до якої він цього дня о 21 год. 21 хв. в м. Миколаїв по вул. Пушкінській, 6 керував автомобілем НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Адміральської та вул. Пушкінської на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Вказав, що він в місті та в час зазначений в оскаржуваній постанові, перед тим, як його було зупинено інспектором, проїхав вказане в постанові перехрестя на дозволені сигнали світлофора, а саме зелений та миготливий жовтий. Доповнив, що пояснив посадовій особі вищевказані обставини, а саме те, що проїхав перехрестя, почавши рух на дозволений зелений сигнал світлофора, продовжив рух в зоні перехрестя при миготливому жовтому сигналі світлофора, а коли завершив рух в зоні перехрестя, на світлофорі загорівся недозволений жовтий сигнал, також руху його автомобіля в зоні дії перехрестя заважав суцільний потік автомобілів, які рухались попереду його автомобіля. Крім цього зазначив, що під час руху його автомобіля, місце, з якому знаходився інспектор було значно віддалене від місця початку вказаного вище маневру, а тому спостерігати момент початку і завершення маневру та сигнал світлофора при цьому інспектор не міг, оскільки цьому перешкоджали постійний рух інших автомобілів, а також місце, в якому знаходився інспектор, оскільки він знаходився збоку від світлофора на вулиці, що розташована перпендикулярно до вулиці, по якій він рухався. Оскільки зазначеного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП не вчиняв, просить скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 12.01.2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У встановлений ч.1 ст.261 КАС України строк від представника відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ст.ст.262, 263 КАС УКраїни.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Проаналізувавши подані докази та дослідивши матеріали справи, в тому числі, надану позивачем копію постанови серії ЕАА № 244232 від 22.12.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП дійсно була винесена вищевказаним суб'єктом владних повноважень - відповідачем - 22.12.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що наданий стороною відповідача відеозапис з нагрудного відеореєстратора, не може бути належним доказом, оскільки з даного відеоматеріалу не видно, що позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, оскільки інспектор знаходився збоку від світлофора і зафіксувати момент початку і завершення маневру та сигнал світлофора було не можливо.

Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту правомірності прийнятого ним рішення та винесення оскаржуваної постанови.

Також відповідач, складаючи постанову відносно позивача діяв в порушення ст. 280 КупАП - не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкції визначеної ч. 2 ст. 122 КУпАП, не надавши позивачу, як встановлено під час розгляду справи ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Разом з тим, позивачу слід поновити строк звернення до суду для оскарження постанови, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме через тривале відрядження позивача за межами області та через травму лівої руки, через що перебував на амбулаторному лікуванні.

Отже, в результаті дослідження доказів в судовому засіданні було встановлено, що позивач не вчиняв даного порушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно нього підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 121, 139, 241-244, 262, 286 КАС України, ч.1 ст.126 КпАП України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду для оскарження постанови інспектора УПП в м. Миколаїв ОСОБА_4 серії ЕАА № 244232 від 22.12.2017 року.

Постанову інспектора УПП в м. Миколаїв ОСОБА_4 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушенння серії ЕАА № 244232 від 22.12.2017 року відносно ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Миколаївській області судові витрати по справі у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, в порядку ст.297 КАС України та п.15.5 ч.1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: