Справа № 804/7562/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року Справа № 804/7562/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Стогній К.В.
представника позивача Єфремов В.О.
представника позивача Харченко О.М.
представника відповідача Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
15 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 р. відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 19.02.2018 року прибули представники позивача та представник відповідача.
Представник відповідача вимоги адміністративного позову не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, надано письмові заперечення, згідно яких при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» зареєстровано виконавчим комітетом Донецької міської ради 08.10.2007 року та перебуває на податковому обліку в Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків, зборів та обов'язкових платежів.
Судом встановлено, що у період з 30.06.2017 р. по 30.07.2017 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, на підставі наказу № 3094-п від 16.06.2017 р. та № 3576-п від 10.07.2017 р., керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» з питання дотримання податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.
За результатами перевірки 27.07.2017 р. складено акт перевірки № 8138/04-36-14-03/35484610 (а.с.49-73), в якому зазначено про встановлення порушеннь, зокрема:
- п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 3323964 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 2926714 грн. та 2016 рік - 397250 грн.; та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткуванням з податку на прибуток у загальній сумі 14306358 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 8256652 грн. та 2016 рік - 6049706 грн.
Станом на 31.12.2015 р. за даними ІС «Податковий блок» та даними ЄДР ДП «Укрзалізничпостач» перебуває в стані ліквідації, але не ліквідований.
ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» на бухгалтерському рахунку 381 «Резерв сумнівних боргів» по взаємовідносинам з ДП «Укрзалізничпостач» обліковував резерв у сумі 253644,88 грн., який протягом 2015 року відкоригував у бік збільшення (за рахунок зменшення витрат). Тобто ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» в силу певних причин не нараховувало та не використовувало резерв сумнівних по взаємовідносинам з ДП «Укрзалізничпостач» на суму дебіторської заборгованості 24516174,75 грн.
Дебіторська заборгованість, що обліковувалась у ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» по взаємовідносинам з ДП «Укрзалізничпостач» не підпадає під визначення як безнадійна.
Таким чином, перевіркою встановлено, що оскільки ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» у 2015 році було списано дебіторську заборгованість по взаємовідносинам з ДП «Укрзалізничпостач» (договори прощення боргу) у загальній сумі 24516174,75 грн. (без створення резерву сумнівних боргів) безпосередньо на бухгалтерському рахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» - дана операція не підпадає під дію п.п.14.1.11 п.14.1ст.14 і перевищує суму резерву сумнівних боргів, підлягає відображенню в додатку РІ до декларації за 2015 рік різниць, на які збільшується фінансовий результат по рядку 2.1.3 «сума витрат від списання кредиторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.11 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України, понад суму резерву сумнівних боргів (п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України)».
Отже, з урахуванням вищезазначеного, в порушення п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» занижено різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України у загальній сумі 32772827 грн.
На підставі акта перевірки № 8138/04-36-14-03/35484610 від 27.07.2017 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 18.08.2017 р. прийнято податкові повідомлення-рішення:
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено таке.
Щодо висновків контролюючого органу про те, що ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» нібито неправомірно завищено показник «Інші витрати операційної діяльності» на суму 24516174,75 грн., від списання дебіторської заборгованості за договорами з ДП «Укрзалізничпостач», яка не відповідає ознакам безнадійної, що на думку органу контролюючого органу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування в 2015-2016 роках на вказану суму, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 15.07.2014 р. між ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» та ДП МТЗ залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (боржник) укладено ряд договорів про прощення боргу, а саме:
Додатковими угодами до вказаних договорів № 1 від 22.01.2015 р., № 2 від 26.01.2015 р., № 2 від 30.01.2015 р., № 3 від 05.02.2015 р. № 4 від 11.02.2015 р., № 5 від 16.02.2015 р., №6 від 23.02.2015 р., № 7 від 27.02.2015 р., № 8 від 19.03.2015 р., № 9 від 20.03.2015 р. (а.с.89-102) змінювались розміри заборгованості, терміни погашення та, відповідно, суми прощення боргу за вказаними договорами про прощення боргу.
Таким чином сторони домовились, що у разі належного виконання боржником зобов'язань, визначених договором, кредитор та боржник керуючись ст.605 Цивільного кодексу України дійшли до взаємної згоди припинити зобов'язання боржника щодо сплати суми боргу у загальному розмірі 24516173,33 грн.
Вказане прощення суми боргу у грудні 2015 року по покупцю ДП МТЗ залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на загальну суму 24516174,75 грн. відображено ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» у бухгалтерському обліку наступним чином: ДТ 949 «Інші витрати операційної діяльності» КТ «Розрахунки з вітчизняними покупцями» на суму 24516173,33 грн.
Згідно пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 цієї статті) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Фінансовий результат до оподаткування зменшується:
на суму витрат (крім оплати відпусток працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 цієї статті), які відшкодовані за рахунок резервів та забезпечень сформованих відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму коригування (зменшення) резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 цієї статті), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Пунктом 139.2 статті 139 Податкового кодексу України вказано, що фінансовий результат до оподаткування збільшується:
на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, понад суму резерву сумнівних боргів.
Фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів, на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Так, підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:
а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;
б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;
в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;
г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах;
ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);
д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією;
е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;
є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;
ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;
з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.
Разом з тим, згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України вказано, що об'єктом оподаткування є:
прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Згідно статті 605 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Облік доходів підприємства здійснюється відповідно вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, а формування витрат - відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, із змінами та доповненнями, та Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 2 (МСБО 2) «Запаси» від 01.01.2014 р..
Враховуючи викладене, формування витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за умови їх документального підтвердження.
Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності. (п.2 ст.6 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Пунктами 6, 7, 9, 18, 20 ПСБО 16 "Витрати", передбачено наступне:
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком з меншення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:
- Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо.
- Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг.
- Погашення одержаних позик.
- Інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).
- Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
- Балансова вартість валюти.
До інших операційних витрат включаються:
- витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи";
- собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов'язаних з їх реалізацією;
- сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів;
- втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов'язаннями, що пов'язані з операційною діяльністю підприємства);
- втрати від знецінення запасів;
- нестачі й втрати від псування цінностей;
- визнані штрафи, пеня, неустойка;
- витрати на утримання об'єктів соціально-культурного призначення;
- інші витрати операційної діяльності.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 р. №246 завтерджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.
Так, до складу запасів включають, зокрема готову продукцію, що виготовлена на підприємстві, в установі, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом; товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством/установою з метою подальшого продажу.
Бухгалтерський облік вибуття товарів при їх безоплатній передачі (у продавця) ведеться відповідно до вимог П(СМ)БО 9. Залежно від обраного методу оцінки розраховується собівартість запасів, що даруються, яка відображається за Дт субрахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» або 84 «Інші операційні витрати» у кореспонденції з кредитом рахунків другого класу.
Запаси, які були реалізовані, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому визнається дохід від їх реалізації (принцип відповідності доходів та витрат) відповідно на рахунках 901 "Собівартість реалізованої готової продукції", 902 "Собівартість реалізованих товарів", 943 «Собівартість реалізованих виробничих запасів".
Отже, собівартість безоплатно переданих запасів у бухгалтерському обліку списують у дебет рахунків обліку витрат залежно від мети такої передачі. Найчастіше безоплатна передача запасів, робіт і послуг прямо не пов'язана з виробництвом, адміністративними або збутовими цілями, тож у більшості випадків дебетується субрахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності» у кореспонденції з кредитом рахунків обліку запасів - 20, 22, 25, 26, 28.
Фінансовий результат від вибуття об'єкта необоротних активів визначається шляхом різниці між доходом від вибуття (в даному випадку - нуль) та його залишкової вартості, непрямих податків і витрат, пов'язаних з вибуттям такого активу.
Окрім того, згідно приписів пункту 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позивної давності.
Сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.
Дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума (пункт 5 СБО 10).
Згідно пункту 7 СБО 10 поточна дебіторська заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), включається до підсумку балансу за чистою реалізаційною вартістю. Для визначення чистої реалізаційної вартості на дату балансу обчислюється величина резерву сумнівних боргів.
Пунктом 11 СБО 10 передбачено, що виключення безнадійної дебіторської заборгованості з активів здійснюється з одночасним зменшенням величини резерву сумнівних боргів. У разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів безнадійна дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги списується з активів на інші операційні витрати.
Поточна дебіторська заборгованість, щодо якої створення резерву сумнівних боргів не передбачено, у разі визнання її безнадійною списується з балансу з відображенням у складі інших операційних витрат.
Після укладання договорів прощення боргу така поточна дебіторська заборгованість за відвантажений товар стала безнадійною дебіторською заборгованістю, як така щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником.
Отже, така заборгованість перестала бути активом, оскільки ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» виключає можливість отримання майбутніх економічних вигод, та не може достовірно визначити її суму.
Також, суд вказує, що прощений ДП МТЗ залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» борг при списанні не відповідає ознакам сумнівності, оскільки позивач самостійно вирішив простити борг, тоді як ДП МТЗ залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» об'єктивно не мало змоги його повернути, що не заперечувалось контролюючим органом у ході розгляду справи, тому прощену суму боргу було правомірно списано до інших витрат на субрахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності».
Крім того, суд зазначає, що актом перевірки № 8138/04-36-14-03/35484610 від 27.07.2017 р. не були встановлені порушення щодо нереальності цих господарських відносин та не було виявлено будь-яких інших правопорушень по взаємовідносинам із зазначеним контрагентом.
Враховуючи вищевикладене висновки перевірки про порушення позивачем п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 3323964 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 2926714 грн. та 2016 рік - 397250 грн.; та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткуванням з податку на прибуток у загальній сумі 14306358 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 8256652 грн. та 2016 рік - 6049706 грн. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 265944,53 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 5985 від 10.11.2017 року (а.с.3).
З огляду на повне задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 265944,53 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 19 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі здійснено 01 березня 2018 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 березня 2018 року.

Суддя С. В. Прудник