Справа № 808/130/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 березня 2018 року 14 год 01 хв.Справа № 808/130/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буйвол» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від № від 22.12.2017.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновки перевіряючих щодо господарських операцій позивача з ТОВ Екопродукт-2009, ТОВ «Филти-35», ТОВ «ОСОБА_4 ЛтД», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1 викладені в акті перевірки сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Зазначає, що перевіряючим під час перевірки були надані всі первинні документи, зазначені контрагенти є реальним сектором економіки та знаходяться на обліку в контролюючих органах, є платниками податків, в т.ч. ПДВ, всі постачальники мають відповідні види діяльності. З огляду на таке, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.01.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Буйвол та Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №808/130/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буйвол до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення. Призначено підготовче судове засідання на 26 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 26.02.2018 закрито підготовче провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буйвол до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення. Призначено справу до судового розгляду по суті на 14 березня 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 22.02.2017 вх. № 6126 вказав на те, що перевіркою встановлено порушення п п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року в редакції до 2015 року (із змінами та доповненнями), п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України №2755-VІ, п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 р. І, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями). У встановлений законодавством термін, керуючись вимогами п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ ГУ ДФС у Запорізькій області було винесене податкове повідомлення - рішення від 22.12.2017 №, №. Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання прибув представник відповідача та підтримав заперечення з підстав викладених вище. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства, у судовому засіданні 14.03.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буйвол» зареєстровано 14.09.2012 в Запорізькому міському управлінні юстиції Запорізької області за адресою: 69039, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, будинок 115-а.

Згідно з вимогами п.п.20.1.4 п. 20.1 статті 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.10.2017 № 2683 проведена документальна виїзна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 17.09.2012 по 31.12.2016.

За наслідками перевірки податковим органом складено ОСОБА_5 перевірки №650/08-01-14-01/38362839 від 15.11.2017.

Підприємством подано заперечення на вищевказаний акт перевірки, розглянувши які ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БУЙВОЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 17.09.2012 по 31.12.2016.

За наслідками перевірки податковим органом складено ОСОБА_5 перевірки №723/08-01-14-01/38362839 від 15.12.2017.

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема:

1. п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 в редакції до 2015 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 123 850 грн., у тому числі:

за 2014 рік в сумі 123 850 грн.

2. п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 в редакції після 2015 року (із змінами та доповненнями), п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 230 012 гри., у тому числі:

за 2015рік - 230 012грн.;

3. п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 р. І, п.198.1, п.198.3 ст.198. Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями) (в подальшому ПКУ), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 109 639 грн., в тому числі:

за квітень 2014 року в сумі 6 732 грн.,

за липень 2014 року в сумі 48 207 грн.,

за жовтень 2015 року в сумі 54 042 грн.,

за травень 2016 року в сумі 26 грн.,

за червень 2016 року в сумі 591 грн.,

за липень 2016 року в сумі 41 грн.,

22.12.2017, на підставі ОСОБА_5 перевірки №650/08-01-14-01/38362839 від 15.11.2017, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Буйвол» суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 68 375,00 грн., з яких 54 700,00 грн. за основним платежем та 13 675,00 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Буйвол» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І Податкового кодексу України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що у перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю Буйвол мало господарські відносини з ТОВ Екопродукт-2009, ТОВ Филти-35, ТОВ ОСОБА_4 ЛТД, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1

Так, між TOB Буйвол (Покупець) та TOB Екопродукт-2009 (Продавець) укладено договори купівлі-продажу № 14042014 від 14.04.2014, № 01072014 від 01.07.2014 відповідно до якого продавець продає, а покупець купує свиней відкорм (надалі Товар) в кількості обумовленою у Додатку № 1 котрий є невідємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи додано видаткові накладні, податкові накладні товарно-транспортні накладні.

Розрахунки між сторонами підтверджуються квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Крім того, під час розгляду справи у якості свідка було допитано ОСОБА_6, який пояснив, що є директором ПП «Екопродукт -2009». Зазначив, що у перевіряємий період ПП «Екопродукт -2009» укладало з позивачем договори купівлі-продажу свиней, та підтвердив, що поставка товару покупцю дійсно відбувалась.

Також судом було досліджено лист Якимівської районої державної лікарні ветеринарної медицини, адресований директору ПП «Екопродукт -2009» ОСОБА_6, в якому зазначено про видачу ветеринарних свідоцтв тварин (свиней)ТОВ «Буйвол» за заявою ПП «Екопродукт -2009».

Між TOB Буйвол (Покупець) та TOB Филти-35 (Постачальник) укладено договір № 0110/15/2 від 01.10.2015, відповідно до якого Постачальник зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи додано видаткову накладну, рахунок-фактура, товарно-транспортні накладні, податкові накладні.

Між TOB Буйвол (Покупець) та TOB ОСОБА_4 ЛТД (Постачальник) укладено договір постачання № 7-10/2015 від 07.10.2015.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи додано видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкові накладні.

Між TOB Буйвол (Покупець) та ФОП ОСОБА_5 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 10/01 від 10.01.2015, відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи додано видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкові накладні не складались, оскільки постачальник не є платником ПДВ.

Між TOB Буйвол (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 02/15 від 13.02.2015, відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи додано видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкові накладні не складались, оскільки постачальник не є платником ПДВ.

Між TOB Буйвол (Покупець) та ПП ОСОБА_7 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 10/01-15 від 10.01.2015, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи додано видаткову накладну, товарно-транспортні накладні.

Розрахунки між сторонами підтверджені виписками по рахунку ТОВ "Буйвол".

Транспортування товарів здійснювалось автотранспортом, що використовується ТОВ «Буйвол» на підставі договорів оренди № 03/01-15 від 03.01.2015, № 03/01-15А, укладених між ТОВ «Буйвол» та ОСОБА_1, за якими позивачу надано у користування автомобілі та напівпричепи, що підтверджується наданими позивачем копіями вказаних договорів.

В подальшому товар було реалізовано ПП «Мясна фабрика Дніпровсько-Жовтоводська асоціація заготівельників», ТОВ ПЖК-ЗАПОРІЖЖЯ, ПП МЯСО-ПРОМ, ТОВ «Агроплюспостач», а також використано у господарській діяльності, зокрема, у розведенні великої рогатої худоби, що підтверджується документами, копії яких містяться у матеріалах справи.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та вищезазначеними контрагентами.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зміст укладених між позивачем та вказаними контрагентами правочинів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, в акті перевірки податковий орган посилається на те, що не можливо встановити походження товарів, виписаних ТОВ Екопродукт-2009, ТОВ Филти-35, ТОВ ОСОБА_4 ЛТД, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 на ТОВ Буйвол.

Суд зауважує, що позивач не зобовязаний та не має обєктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента. Так, саме позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Суд також звертає увагу на те, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ Екопродукт-2009, ТОВ Филти-35, ТОВ ОСОБА_4 ЛТД, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 у перевіряємий період спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а тому податкові повідомлення-рішення від 22.12.2017 № 6 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол» (69039, м.Запоріжжя, вул.Українська, 115а, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.12.2017 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол» судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.03.2018.

Суддя М.С. Лазаренко