Справа № 713/145/18
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/145/18
Провадження №2-а/713/8/18
РІШЕННЯ

іменем України

20.03.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що 19.01.2018 року інспектор Тодоріко А.Д. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №750384, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає вказану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності обставинам, які мали місце під час зупинення автомобіля під його керуванням, а винесення постанови здійснено всупереч вимог КУпАП.

Зазначив, що о 21.00 год. 19.01.2018 року на автомобілі марки «ОРЕL СОR», номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці рухався по вул. Героїв Майдану в напрямку Соборної площі і під час стоянки на світлофорі недалеко від колишнього магазину «Рязань» помітив, як з чорного «Джипа» виштовхали хлопця, у якого випав гаманець. Невідомий хлопець сів у автомобіль, який поїхав далі. Він зупинив автомобіль, підняв гаманець і поїхав, наздогнати «Джип» та повернути гаманець власнику. Однак втратив його з поля зору. На Соборній площі стояли поліцейські, яким пояснивши ситуацію віддав гаманець і просив знайти власника.

Після цього поїхав по вул. Кафедральній, звернув на вул. ОСОБА_4 де його наздогнав патрульний автомобіль та подав знак зупинки. Після зупинки патрульний ОСОБА_5 близько 21.20 год. виніс відносно нього постанову, а потім на службовому автомобілі поїхали на вул. Миколаївську для освідчення на стан сп'яніння. Заперечення щодо вживання алкоголю патрульним до уваги не брались. Проведений лікарем аналіз не підтвердив стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння. Його відвезли до автомобіля і він поїхав по вул. Героїв Майдану в напрямку вул. Кільцевої. Перед світлофором переїхав більше до правої сторони вулиці і за вантажним автомобілем рушив, коли загорілось зелене світло. Перед цим бачив в дзеркало заднього виду, що за ним на відстані приблизно 100 м рухається патрульна машина. Коли проїхав світлофор, перед вулицею Сторожинецька його наздогнав патрульний автомобіль і в подальшому відповідач винесла оскаржувану постанову.

Такі дії відповідача вважає неправомірними з огляду на те, що адміністративного правопорушення не скоїв, оскільки почав рух на світлофорі за вантажним транспортним засобом на зелене світло. Протилежного відповідачем не доведено при винесенні постанови. Показати відеозапис відповідач відмовилася.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не керувалася власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а навпаки була присутня, коли ОСОБА_5 обіцяв йому «Влаштувати повний фарш».

В порушення вимог ст.280 КУпАП відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вислухала заперечень, не з'ясувала, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен в його вчиненні, чи підлягав адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Також відповідачем не виконано вимог ст.ст.283, 284 КУпАП.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП ОСОБА_3 від 19.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штраф у розмірі 425,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені обставини, просили позов задовольнити.

Відповідач інспектор Тодоріко А.Д. у судове засідання не з'явилася, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи 19.02.2018 року в порядку ст.268 КАС України (всі матеріали надіслані на електронну адресу), та рекомендованим листом. Крім того надіслано повістку про виклик до суду на 20.03.2018 року, яку отримала 05.03.2018 року, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_3 до суду не надала відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, про причини неподання відзиву суд не повідомила.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.6 ст.162 КАС України.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №750384 від 19.01.2018 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що 19.01.2018 року, о 22.48 год. у м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 76, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.8.7.3 е ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 19.01.2018 року, що підтверджується підписом у постанові.

Позивач не заперечує, що керував автомобілем марки «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час зупинки відповідачем, а тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19.01.2018 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України встановлює, що сигнали світлофора мають такі значення - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

У частині 2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у вигляді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділу І Інструкції).

Отже, справи щодо проїзду на заборонний сигнал світлофора розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач, як повноважена особа на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, була зобов'язана обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

У оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови додається відеозапис з бодікамери, однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, в тому числі і вказаний у постанові відеозапис, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено, що викликає сумнів про його наявність на час розгляду справи відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови відповідач ОСОБА_3 інших доказів не досліджувала.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Також відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачених ст.280 КУпАП, та не наведено мотивів відхилення доводів ОСОБА_1 про те, що він проїхав на зелений сигнал світлофору, а не на червоний.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За вказаних обставин, Суд вважає, що постанова від 19.01.2018 року винесена відповідачем ОСОБА_3 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.268, 280 КУпАП.

Тобто суд вважає, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 159, 162, 165, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 серія АР №750384 від 19.01.2018 року про накладення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 425,00 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

Складання повного тексту рішення відкладено до 23.03.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Пилип'юк