Справа № 811/3910/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

м. Київ

справа №811/3910/13-а

касаційне провадження №К/9901/2780/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 (суддя Чубара Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 (головуючий суддя - Головко О.В., судді: Суховаров А.В., Ясенова Т.І.) у справі № 811/3910/13-а за позовом Приватного підприємства «ТД Бастіон» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ТД Бастіон» звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2013 № .

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 20.02.2014 адміністративний позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.12.2014 залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області оскаржила їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.02.2014, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, зазначає, що судові інстанції упереджено та не в повному обсязі дослідили всі обставини справи, не врахувавши при цьому позицію органу доходів і зборів.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Браво СРЛ» за період з 01.09.2012 по 31.10.2012, Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Гейтс Груп» за період з 01.11.2012 по 29.02.2013, Товариством з обмеженою відповідальністю «Приємна пропозиція» за період з 01.07.2012 по 31.08.2012, Товариством з обмеженою відповідальністю «Баярд-К» за період з 01.05.2011 по 31.07.2011, Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторойл» за період з 01.10.2011 по 31.10.2011, Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр «Укравтовантаж» за період з 01.11.2011 по 01.03.2012, Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвалор-Аккаунт» за період з 01.04.2013 по 30.04.2013, результати якої оформлено актом від 18.11.2013 № 135/11-23-22-02/36023394.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення Приватним підприємством «ТД Бастіон» вимог пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних на його адресу Товариством з обмеженою відповідальністю «Браво СРЛ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Гейтс Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Приємна пропозиція», Товариством з обмеженою відповідальністю «Баярд-К», Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторойл», Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр «Укравтовантаж», Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвалор-Аккаунт» за фіктивними операціями.

Обґрунтовуючи свою позицію, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області посилалась на результати контрольних заходів щодо постачальників позивача, де зазначено про їх неперебування за вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням, що, на переконання органу доходів і зборів, обумовлює нікчемність всіх правочинів, вчинених такими суб'єктами господарювання.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.12.2013 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 517530,00 грн. за основним платежем та 228051,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання послуг (робіт) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій судові інстанції встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими Приватним підприємством «ТД Бастіон» до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: актів здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкових накладних; квитанцій до прибуткових касових ордерів; звітів; підсумків проведення досліджень.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, як-от: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних ними суб'єктів господарювання, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення Приватним підприємством «ТД Бастіон» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

За таких обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про необ'єктивність твердження контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за здійсненими з Товариством з обмеженою відповідальністю «Браво СРЛ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Гейтс Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Приємна пропозиція», Товариством з обмеженою відповідальністю «Баярд-К», Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторойл», Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр «Укравтовантаж», Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвалор-Аккаунт» господарськими операціями ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 у справі № 811/3910/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк