Справа № 803/1837/17
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1837/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача Володкевич Ю.О.,

представника відповідача Антонюка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2017 №, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 22387,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5910,75 грн., №, № та №

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (далі - ТзОВ «Волиньтабак», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2017 №, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 22387,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5910,75 грн., №, № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2017 працівниками Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведена фактична перевірка ТзОВ «Волиньтабак» за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності 2016-2017 роки, про що складено відповідні акти (довідки) перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

На підставі актів перевірки від 09.11.2017 №219/28-06-РРО/21736857, №217/28-06-РРО/21736857, №215/28-06-РРО/21736857, №212/28-06-РРО/21736857, №222/28-06-РРО/21736857, №221/28-06-РРО/21736857 Офісом великих платників податків ДФС 21.11.2017 прийняті податкові повідомлення-рішення №, №, №, №, № та №, якими, у зв'язку з порушенням пунктів 2.2, 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків, застосовано суму штрафних санкцій в загальному розмірі 130 872,65 грн.

Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями з тих підстав, що виявлені перевіркою порушення є лише порушенням встановленого порядку ведення книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) та не є неоприбуткуванням готівки, оскільки товариством була здійснена фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО, касових книгах, книгах КОРО.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 21.11.2017 №, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 22387,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5910,75 грн., №, № та №.

В поданих до суду 15.01.2018 письмових запереченнях проти позову від 11.07.2017 (відзиву на позовну заяву) представник відповідача адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оскільки перевіркою виявлено неоприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у КОРО, зареєстрованих на РРО, на загальну суму 26 174,52 грн., тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями (а. с. 93-96).

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, та додатково пояснив, що всі готівкові кошти згідно з фіскальними звітними чеками були інкасовані банком та зараховані на поточний рахунок. Крім того, зазначив, що відповідач порушив строк застосування адміністративно-господарських санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2017 працівниками Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведена фактична перевірка ТзОВ «Волиньтабак» з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності 2016-2017 роки.

Згідно наказу Офісу ВПП ДФС №2488 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м. Миколаїв, вул. Лесі Українки, 8, за результатами якої складено акт №212/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій», яким встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №р/8 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 09.01.2017 №701 на суму 539,25 грн. та у книзі обліку розрахункових операцій №р/2 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 17.07.2017 №01499 на суму 4 028,86 грн. (а. с. 43-44, 48-50).

За наслідками проведеної перевірки складено акт №212/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 та відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 20 144,30 грн. (а. с. 46).

Згідно наказу Офісу ВПП ДФС №2489 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м.Луцьк, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2, за результатами якої складено акт №215/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій», яким встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №р/4 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 09.01.2017 №701 на суму 539,25 грн. та у книзі обліку розрахункових операцій №р/2 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 21.11.2015 №275 на суму 642,90 грн., на загальну суму не оприбуткування готівки 1182,15 грн. (а. с. 32-33, 36-41).

Згідно акту перевірки №215/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 6 420,75 грн. (а. с. 35).

Також, на підставі наказу Офісу ВПП ДФС №2483 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м.Луцьк, вул. Кравчука, 44-а, за результатами якої складено акт №217/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій», яким встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №5р/3 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 05.11.2017 №000238 на суму 4 477,55 грн. (а. с. 23-24, 28-30).

На підставі акту перевірки №217/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 22 387,75 грн. (а. с. 26)

Так, на підставі наказу Офісу ВПП ДФС №2485 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м.Луцьк, вул. Карбишева, 1, за результатами якої складено акт №219/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій».

За результатами вказаної перевірки встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №р/4 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 20.05.2016 №581 на суму 3 622,71 грн. (а. с. 14-15, 19).

За наслідками проведеної перевірки складено акт №219/28-06-РРО/21736857 від 09.11.2017 та відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 18 113,55 грн. (а. с. 17)

На підставі наказу Офісу ВПП ДФС №2484 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м. Тернопіль, вул. Весела, 1, за результатами якої складено акт №221/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій», яким встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №р/5 на підставі фіскальних звітних чеків (Z-звіту) РРО від 30.09.2017 №2158 на суму 7 120,60 грн. та №2169 від 10.10.2017 на суму 2 163,35 грн. (а. с. 67-68, 72-78).

Згідно акту перевірки №221/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 46 419,75 грн. (а. с. 70).

На підставі наказу Офісу ВПП ДФС №2482 від 06.11.2017, 08.11.2017 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків - ТзОВ «Волиньтабак» діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника за адресою: м. Тернопіль, вул. Чехова, 2, за результатами якої складено акт №222/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 «Перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку ведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій», яким встановлено порушення позивачем пункту 2,6 глави 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книзі обліку розрахункових операцій №р/2 на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО від 24.06.2016 №1657 на суму 3 579,31 грн. (а. с. 52-53, 57).

За результатами проведеної перевірки складено акт №222/28-06-РРО/21736857 від 08.11.2017 та відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №001338484 від 21.11.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 17 896,55 грн. (а. с. 55).

Таким чином, перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем пунктів 2.2, 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (із змінами та доповненнями), а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків Z-звітів на загальну суму 26 174,52 грн.

На підставі вищезазначених актів перевірки Офісом ВПП ДФС 21.11.2017 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовані штрафні санкції на загальну суму 130 872,65 грн.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 1 статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність застосування до позивача штрафних санкцій згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 21.11.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 18 113,55 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 910,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 17 896,55 грн., з огляду на таке.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (з наступними змінами та доповненнями, далі - Указ № 436/95) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно із частиною третьою статті 1 Указу № 436/95 правила організації контролю за додержанням норм з регулювання обігу готівки встановлюються Національним банком України за погодженням з Державною податковою адміністрацією України.

Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 33 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 №679-ХIV (з наступними змінами та доповненнями), для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює: визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Відповідно до преамбули Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення №637), це Положення розроблено відповідно до статті 33 Закону України «Про Національний банк України», визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Згідно із пунктом 1.2 Положення № 637 у цьому Положенні нижчезазначені терміни вживаються в такому значенні: книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.2 Положення № 637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За приписами пункту 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно із пунктом 7.15 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Верховний Суд України у постановах 23.01.2018 (справа №К/9901/501/18 2а-12605/11/2670), від 26.02.2013 (справи № 21-7а13, №21-35а13), від 02.04.2013 (справа № 21-76а13), від 15.10.2013 (справа № 21-247а13), від 01.04.2014 (справа № 21-54а15) висловив правову позицію про те, що пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК). Отже, у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Відтак, висновок Верховного Суду України, викладений у постановах 23.01.2018 (справа №К/9901/501/18 2а-12605/11/2670) від 26.02.2013 (справи № № 21-7а13, 21-35а13), від 02.04.2013 (справа № 21-76а13), від 15.10.2013 (справа № 21-247а13), від 01.04.2014 (справа № 21-54а15) щодо застосування норм права, які регулюють оприбуткування готівки, враховується при вирішенні даної справи, підстав відступати від правової позиції, викладеної у вказаних постановах, суд не вбачає, оскільки норми Указу № 436/95 та Положення № 637 є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Як вбачається з актів перевірки, перевіркою виявлено несвоєчасне оприбуткування готівкової виручки у КОРО за реєстраційними номерами №р/8, №р/2, №р/4, №р/2, №5р/3, №р/4, №р/5, №р/2, №р/2.

Пунктами 1, 2, 6 глави 1 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 №417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1618/24150 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 417), було передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО). Реєстрація книг ОРО здійснюється в органі доходів і зборів за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків. Книга ОРО має бути прошнурована, з послідовною нумерацією сторінок та належним чином установленими засобами контролю, щоб унеможливлювати розшнурування книги ОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю. На титульній сторінці книги ОРО мають бути здійснені записи щодо суб'єкта господарювання, кількості аркушів, номера установленого засобу контролю, даних про РРО у разі реєстрації книги ОРО на РРО (модифікація, заводський і фіскальний номери, версія програмного забезпечення).

Згідно із пунктом 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 417 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Аналогічні правові норми містяться у чинному з 26.07.2016 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 920/29050 (далі - Порядок № 547).

Так, згідно із пунктами 1, 2, 6 глави 1 розділу ІІ Порядку № 547 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книги ОРО). Реєстрація книг ОРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків. Книга ОРО повинна бути прошнурована, послідовно пронумерована та мати належним чином установлені засоби контролю, щоб унеможливити розшнурування книги ОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю. Титульна сторінка книги ОРО має містити дані про суб'єкта господарювання, кількість аркушів, номер установленого засобу контролю та дані про РРО у разі реєстрації книги ОРО на РРО (модифікація, заводський і фіскальний номери, версія програмного забезпечення).

За приписами пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО; щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Отже, початку використання КОРО у господарській діяльності передує її реєстрація в контролюючому органі за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків. Відтак, щоденне виконання у КОРО записів про рух готівки та суми розрахунків можливе лише після її реєстрації.

Враховуючи, що КОРО за реєстраційними №р/8, №р/2, №р/4, №р/2, №5р/3, №р/4, №р/5, №р/2, №р/2 були зареєстровані у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відсутність записів про оприбуткування готівки на підставі фіскальних звітних чеків свідчить про несвоєчасне оприбуткування готівки у КОРО.

Отже, в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження факти неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівкової виручки у книгах обліку розрахункових операцій:

- №р/8 на підставі Z-звіту РРО від 09.01.2017 №701 на суму 539,25 грн.;

- №р/2 на підставі (Z-звіту РРО від 17.07.2017 №01499 на суму 4 028,86 грн.;

- №р/4 на підставі Z-звіту РРО від 09.01.2017 №701 на суму 539,25 грн.;

- №р/2 на підставі Z-звіту РРО від 21.11.2015 №275 на суму 642,90 грн., на загальну суму не оприбуткування готівки 1182,15 грн.;

- №5р/3 на підставі Z-звіту РРО від 05.11.2017 №000238 на суму 4 477,55 грн.;

- №р/4 на підставі Z-звіту РРО від 20.05.2016 №581 на суму 3 622,71 грн.;

- №р/5 на підставі Z-звітів РРО від 30.09.2017 №2158 на суму 7 120,60 грн. та №2169 від 10.10.2017 на суму 2 163,35 грн.;

- №р/2 на підставі Z-звіту РРО від 24.06.2016 №1657 на суму 3 579,31 грн., оскільки на час проведення перевірки відповідні записи щодо обліку руху готівки у вказаних КОРО були відсутні.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 (справа № 21-466а14), який полягає у наступному.

За своєю суттю передбачена статтею 1 Указу № 436/95 фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України (далі - ГК України). При цьому, адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 ГК строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно зі статтею 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 ГК України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 ГК України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки).

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки) полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки) податковий орган, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Враховуючи те, що застосований згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штраф є адміністративно-господарською санкцією, то він мав би бути застосований у межах строків, визначених статтею 250 ГК України.

При цьому, строк застосування адміністративно-господарських санкцій необхідно обраховувати починаючи з дат встановлення порушень щодо оприбуткування готівки.

Відтак, на думку суду, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення №, №, № були прийняті 21.11.2017, тому є правомірним застосування штрафних санкцій за неоприбуткування готівкової виручки у КОРО реєстраційний номер р/3 за 05.11.2017 на підставі фіскального звітного чека №000238 в сумі 4 477,55 грн.; реєстраційний номер р/4 за 09.01.2017 на підставі фіскального звітного чека №701 в сумі 539,25 грн.; реєстраційний номер р/8 за 17.07.2017 на підставі фіскального звітного чека №01499 в сумі 4 028,86 грн.; реєстраційний номер р/5 за 30.09.2017 на підставі фіскального звітного чека №2158 в сумі 7 120,60 грн. та за 10.10.2017 на підставі фіскального звітного чека №2169 в сумі 2163,35 грн., оскільки у цій частині податкові повідомлення-рішення прийняті з дотриманням строку, передбаченого частиною першою статті 250 ГК України (не пізніше як через один рік з дня порушення суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності).

Разом з тим, оскільки інші випадки неоприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) готівки мали місце у 2015-2016 роках, тому на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 21.11.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 18 113,55 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 910,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 17 896,55 грн. річний строк для застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки закінчився, що виключає застосування таких санкцій.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача на частину другу статті 250 ГК, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 250 ГК України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Отже, строки застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені частиною першою статті 250 ГК України, не поширюються на застосування штрафних санкцій, розмір і порядок стягнення яких визначені виключно Податковим кодексом України, або Законом України «Про банки і банківську діяльність», або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Враховуючи, що штрафні санкції були застосовані до позивача згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 21.11.2017 №, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 910,75 грн., № від 07.04.2017 не на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність» чи інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів, а на підставі Указу № 436/95, який не є законом та пунктом 1 якого визначено розмір і порядок стягнення санкцій, тому частина друга статті 250 ГК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно застосував згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафні санкції за неоприбуткування готівкової виручки у КОРО реєстраційний номер р/3 за 05.11.2017 на підставі фіскального звітного чека №000238 в сумі 4 477,55 грн.; реєстраційний номер р/4 за 09.01.2017 на підставі фіскального звітного чека №701 в сумі 539,25 грн.; реєстраційний номер р/8 за 17.07.2017 на підставі фіскального звітного чека №01499 в сумі 4 028,86 грн.; реєстраційний номер р/5 за 30.09.2017 на підставі фіскального звітного чека №2158 в сумі 7 120,60 грн. та за 10.10.2017 на підставі фіскального звітного чека №2169 в сумі 2163,35 грн., у той час, як застосування штрафних санкцій за інші випадки неоприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) готівки, які мали місце у 2015-2016 роках є безпідставним.

З наведених вище підстав позов підлягає до задоволення частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2017 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 18 113,55 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 910,75 грн., № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 17 896,55 грн. та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки позивач сплатив судовий збір в сумі 1963,09 грн. згідно із платіжним дорученням від 01.12.2017 № 95628 (а. с. 85), а позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій задоволені частково на суму 41920,85 грн., тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір відповідно до задоволених вимог в розмірі 628,81 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, на підставі Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 листопада 2017 року № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 18 113 (вісімнадцять тисяч сто тринадцять тисяч) гривень 55 копійок, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 910 (п'ять тисяч дев'ятсот десять) гривень 75 копійок, № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 17 896 (сімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто шість) гривень 55 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ) судовий збір у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 81 копійку.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повне судове рішення складено 26 березня 2018 року.