Справа № 303/5451/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2018 року

Київ

справа №303/5451/16-а

адміністративне провадження №К/9901/30460/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду в складі судді Бруновської Н.В. від 16.01.2017 у справі №303/5451/16-а за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2016р. позов задоволено.

Не погодившись із постановою, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення без руху апеляційної скарги стала відсутність документа про сплату судового збору.

Копію ухвали від 20.12.2016 про залишення апеляційної скарги без руху отримано відповідачем 27.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 апеляційну скаргу повернуто апелянту.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. Крім того, відповідач також просить і скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не усунуто недоліки, вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) встановлені вимоги до апеляційної скарги, частиною шостою якої передбачено додання до апеляційної скарги документа про сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст.108 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

У зв'язку з невиконанням Мукачівським ОУПФ у встановлений судом строк вимог ухвали від 20.12.2016 щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема сплати судового збору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано застосував приписи п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України та повернув апеляційну скаргу позивачу.

Доводи касаційної скарги з посиланням на те, що управлінням було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що воно не має можливості сплатити судовий збір за відсутністю коштів, є безпідставними та необґрунтованими.

Статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Колегія суддів зазначає, що з набранням чинності Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Пенсійний фонд України та його органи позбавлено пільг щодо сплати судового збору. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №484-VIII Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

У спірних правовідносинах суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені заявником підстави для звільнення від сплати судового збору є неповажними. Крім того, відповідачем в порушення ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства не надано доказів на підтвердження того, що його майновий/фінансовий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі та що ним вчинялися будь-які дії для отримання належних бюджетних асигнувань для можливості сплати судового збору.

Стосовно вимог касаційної скарги щодо скасування постанови суду першої інстанції, колегія суддів вказує, що дана постанова не переглядалася в апеляційному порядку, а тому відсутні підстави для її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду