Справа № 295/12711/17
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Слюсарчук Н.Ф.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції інспектор безпеки дорожнього руху управління патрульної поліціі лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 498788 серії БР від 01.11.2017 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП, винесену відносно нього інспектором взводу БДР УПП у м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно постанови № 498788 серії БР від 01.11.2017 року інспектором БДР УПП у м. Житомирі лейтенантом поліції ОСОБА_1 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1020 грн. за те, що 21.10.2017 року близько 21 години 35 хвилин в м. Житомирі, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатацію дорожнього покриття по вул. Миру, 33, 44, в м. Житомирі, не вжив заходів щодо ліквідації ямковості.

Позивач вважає, що постанова складена інспектором поліції з порушеннями чинного законодавства, винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на адміністративний позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, про причину неявки суд не повідомив, що відповідно ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши позицію позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 працює у заступником начальника КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради, не несе відповідальності за стан доріг в м. Житомирі, за це несе відповідальність заступник міського голови.

Постановою серії БР № 498788 від 01.11.2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн. Підставою для складення постанови про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало те, що останній, будучи відповідальною особою за утримання дорожнього покриття м. Житомира, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та не ліквідував ямковість (а.с. 3).

Вищевказані обставини підтверджуються оглянутими матеріалами.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів, встановлюють визначене коло обов'язків власників зазначених дорожніх об'єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, користувачів дорожніх об'єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху. Власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху;

Відповідно до с. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими чинними нормами; після закінчення робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзд і негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних подій та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Суб'єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків, або виконують такі обов'язки за спеціальним повноваженнями.

З наданих пояснень та посадової інструкції встановлено, що позивач працює на посаді заступника начальника КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради та не несе відповідальності за стан доріг в м. Житомирі, його робота не повязана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків.

Доказів того, що на час виконання робіт він був уповноважений виконувати такі обовязки за спеціальними повноваженнями, до суду не надано.

Виходячи із викладеного позивач не є субєктом вказаного адміністративного правопорушення та не може бути притягнутий до такого виду адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач не скористався своїм правом подати відзив та надавати докази в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення спірної постанови та наявність в діях ОСОБА_2 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, та відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 140, 222, 245, 247, 251, 252, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

Ухвалив :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції інспектора безпеки дорожнього руху управління патрульної поліціі лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 498788 серії БР від 01.11.2017 про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Ф. Слюсарчук