Справа № 809/1009/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/10440/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року (ухвалена головуючим-суддею Могила А.Б., суддями Матуляк Я.П., Лучко О.О., час ухвалення судового рішення 14 год 50 хв у м. Івано-Франківськ, повний текст складений 25.09.2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту - начальника Управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, начальника управління Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідачів та відшкодувати йому завдані цим матеріальні збитки в розмірі 2 000 грн та моральні у розмірі 50 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що подана ним 20.02.2017 скарга до Міністерства юстиції України, скерована до Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) в Івано-Франківській області була розглянута не обєктивно, оскільки залишено поза увагою факт невиконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2014, якою була скасована постанова відділу Державної виконавчої служби (далі ДВС) Тисменицького районного управління юстиції ВП № 37833513 від 07.05.2013. При повторному зверненні зі скаргою аналогічного змісту до Президента України та Кабінету Міністрів України, заступником директора Департаменту начальником Управління контролю за діяльністю органів ДВС Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян» скарга була направлена до ГТУЮ в Івано-Франківській області, яким проводилась попередня перевірка. На повторну скаргу була надана відповідь, аналогічна попередній. Вважає, що перевірка була проведена не обєктивно, надано оцінку фактам, які не стосуються скарги. Більше того, ГТУЮ в Івано-Франківській області, всупереч вимог ст.ст.18, 19 Закону України «Про звернення громадян», його не було запрошено на розгляд скарги.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що оскаржуване судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було зясовано обставин невиконання відділом ДВС Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області постанови Тисменицького районного суду від 23.06.2014, якою була скасована постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2013. Тому просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 та прийняти нову, якою повністю задовольнити його позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що заступник директора Департаменту - начальник Управління контролю за діяльністю органів ДВС Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 листом № Л-5930/20.4 від 09.03.2017 скерував звернення ОСОБА_1 від 23.02.2017 за належністю до ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Листом № Л-140/01-29 від 06.04.2017 заступником начальника управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4 було надано відповідь на вищевказану скаргу ОСОБА_1, в якій зазначено, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

05.05.2017 позивач звернувся зі скаргою до Президента України, в якій вказав на необєктивність проведеної управлінням ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перевірки його заяви, поданої до Міністерства юстиції України та просив доручити її проведення компетентними органами в його присутності.

Листами Адміністрації Президента України № 22/019169-09 від 13.05.2017 та № 22/024011-09 від 13.06.2017, звернення ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» було надіслано до Міністерства юстиції України.

Листом № Л-13532/20.4 Л-13607/20.4 від 22.05.2017 заступник директора Департаменту - начальник Управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 надіслав звернення ОСОБА_1 від 05.05.2017, яке надійшло з Адміністрації Президента та Секретаріату Кабінету Міністрів України за належністю до ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Листом начальника управління ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 № Л-280/01-32 від 09.06.2017 ОСОБА_1 було повідомлено, що за результатами проведеної перевірки фактів, викладених у його зверненні від 05.05.2017, будь-яких порушень вимог чинного законодавства з боку посадових осіб відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції не встановлено. При цьому зясовано, що згідно відомостей з журналу вхідної кореспонденції, постанова Тисменицького районного суду від 23.06.2014 до відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції не надходила.

В свою чергу Міністерство юстиції України, в особі керівника Департаменту ДВС, якому доручено розгляд звернень позивача, які надійшли з Адміністрації Президента України, надало позивачу відповідь за № Л-16529/20.4 від 14.07.2017 стосовно виконання рішення суду та розяснено порядок оскарження дій та бездіяльності державних виконавців.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами були надані ОСОБА_1 письмові відповіді на його звернення згідно вимог Закону України «Про звернення громадян». Доводи позивача про порушення відповідачами ст.19 цього Закону стосовно розгляду скарг за його відсутності, суд вважав безпідставними з огляду на те, що позивач є стороною виконавчого провадження, у звязку з чим відповідно до ст.12 цього ж Закону, його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений, в тому числі КАС України та Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 цього Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Статтею сьомою цього Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідності до ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно ст. 19 цього Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах витребуваної справи № 352/1713/13-а за позовом ОСОБА_1 до відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №37833513 від 07.05.2013, наявний супровідний лист № 6842 2а/352/53/14 від 25.06.2014 про направлення копії постанови Тисменицького районного суду від 23.06.2014 до відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції.

Проте, при дослідженні в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження та журналу вхідної кореспонденції відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції, колегією суддів було встановлено, що за період з 23.06.2014 по 22.12.2015 постанова Тисменицького районного суду від 23.06.2014 не надходила.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги те, що відповідачами було надано письмові відповіді на звернення ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням наведених вище норм матеріального права, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідачів є безпідставними.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача про те, що скарги повинні були розглядатися за його участю відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян», оскільки ОСОБА_1 на момент розгляду скарг був стороною виконавчого провадження боржником (виконавча служба не знала про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №37833513 від 07.05.2013), а тому з урахуванням положень ст.12 цього Закону його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На думку колегії суддів, оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі № 809/1009/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 19.03.18