Справа № 822/93/18
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/93/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Заслучненська сільська рада до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Заслучненська сільська рада, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.12.2017 за № Х-30786/0-15891/6-17 та від 19.12.2017 за №Х-31972/0-16572/6-17, яким відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Залучне Красилівського району Хмельницької області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Залучне Красилівського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що не надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою з мотивів невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам нормативно-правових актів є хибним і суперечить вимогам Конституції України та статті 3, частини 7 статті 118 ЗК України.

Відповідно до ухвали суду від 11.01.2018 розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження.

Представник відповідача направив до суду відзив на позов, в якому вказується, що наказом №190 від 20.09.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області затверджено перелік земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області, до яких не включені земельні ділянки Красилівського району Хмельницької області. Також вказано, що відповідно до відомостей з Національної кадастрової карти України, Головним управлінням було надано іншій особі наказ про дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яку мав намір отримати у власність позивач.

Позивачем було надано відповідь на відзив від 31.01.2018, згідно якого вказана ним земельна ділянка не має кадастрового номеру та є вільною, а посилання відповідача на наказ №190 від 20.09.2017 в якості відмови суперечить законодавству.

Дослідивши матеріали справи і перевіривши надані докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами від 21.11.2017 та 08.12.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га, з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Заслучненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Листами від 04.12.2017 за № Х-30786/0-15891/6-17 та від 19.12.2017 за №Х-31972/0-16572/6-17 відповідачем було повідомлено, що наказом №190 від 20.09.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області затверджено перелік земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області в розрізі адміністративно-територіальних одиниць, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Головного управління. Земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність, не входить у перелік земельних ділянок, оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які можуть бути передані у власність громадянам у межах норм безоплатної приватизації у ІV кварталі 2017 року на території Хмельницької області. Таким чином, місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам нормативно-правових актів (пункт 7 статті 118 Кодексу). Запропоновано позивачу постійно ознайомлювати з інформацією щодо земельних ділянок, які пропонується передавати в межах норм безоплатної приватизації у власність на офіційному веб-сайті, та в разі включення бажаної земельної ділянки до вищезгаданого переліку, повторно звернутися до Головного управління з відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановлено, що 20.09.2017 року начальником Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Василенко В.М. видано наказ № 190 "Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності", згідно з яким відповідно до Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, та листа Держгеокадастру від 15.06.2017 року №22-28-0.13-9252/2-17 наказано включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV-му кварталі 2017 року, з урахуванням вимог Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413.

Відповідно Додатку до вказаного наказу від 20.09.2017 року № 190, всього у Хмельницькому та Чемеровецькому районах Хмельницькій області передбачено 66,1835 га земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області.

До того ж, згідно вказаного Додатку передбачено виділення земельних ділянок для індивідуального садівництва площею 5,0000 га за межами населених пунктів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (код одиниці адміністративно - територіального устрою, номер кадастрової зони, кадастрового кварталу - НОМЕР_3).

Із доданого позивачем до заяви графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, яка розташована за межами населених пунктів Заслучинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області та згідно інформації з Публічної кадастрової карти України земельна ділянка, на яку претендує позивач вже сформована як об'єкт цивільних правовідносин та внесена до Державного земельного кадастру третім особам, про що свичить присвоєний кадастровий номер: НОМЕР_2 (для ведення особистого селянського фермерського господарства).

Відтак, як вбачається із наданих відповідачем геодезичних знімків, земельна ділянка зазначена позивачем у заяві про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га за межами населеного пункту на території Заслучинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, накладається на земельну ділянку надану третім особам для ведення особистого селянського фермерського господарстваа.

З урахуванням вказаних обставин, суд зазначає, що місце розташування земельної ділянки на яку претендує позивач не відповідає вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, та надання земельної ділянки площею 2,0 га прямо порушує право інших громадян на отримання вказаних земельних ділянок.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відмова позивачу у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га за межами населеного пункту на території Заслучинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області є законною та обґрунтованою.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що на підставі встановлених обставин справи та наданих суду доказів, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За наслідком розгляду справи суд погоджується з висновками відповідача про те, що в його діях не було жодних протиправних ознак, оскільки відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою прийнята відповідачем в межах чинного законодавства.

Тому, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позовуі ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 290010, РНОКПП - НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інституська, 4/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код ЄДРПОУ - 39767479) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя Г.В. Лабань