Справа № 813/2018/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2018/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» про застосування арешту коштів на рахунках, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить застосувати арешт коштів відповідача, що знаходяться на рахунках платника податків.

Посилається на те, що на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.05.2017 року №1147 та направлень на перевірку від 26.05.2017 року №№142, 143 посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснено вихід за місцезнаходженням ПП «ТД «Галпідшипник» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Однак відповідач відмовив у допуску до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення, про що було складено акт від 26.05.2017 року №132/28-10-48-17/19170443. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби виконано всі законодавчі вимоги, які регламентують порядок та умови допуску до проведення перевірки. У звязку із цим, посилаючись на приписи підп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, просить застосувати адміністративний арешт у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків ПП «ТД «Галпідшипник».

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року у справі №813/1959/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року, визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.05.2017 року за №1147 «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 року за №334», яким, в свою чергу, наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП «ТД «Галпідшипник». У звязку із тим, що підставою для звернення позивача в суд з даним позовом слугував факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки на підставі вищезгаданого наказу від 25.05.2017 року за №1147, вважає, що в позивача відсутні правові підстави для застосування арешту коштів на рахунках ПП «ТД «Галпідшипник». За таких обставин, позовні вимоги, на її думку, є передчасними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Приватне підприємство «Торговий дім «Галпідшипник» зареєстроване як юридична особа 16.08.1995 року (місцезнаходження: вул.Зелена, 238-З, м.Львів, 79035; ).

18.11.2016 року відповідач, на виконання ухвали про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова Ольховського С.Б. у справі №642/1365/16-к (пр.№1 в/642/308/16) від 26.10.2016 року, керуючись підп.20.1.1 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, підп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, та з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник» () з питань дотримання податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями за 2015-2016 роки щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин, видав наказ №334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник».

Згідно п.1 цього наказу, перевірку наказано провести з 21.11.2016 року тривалістю 15 робочих днів.

Оскільки наказ від 18.11.2016 року №334 оскаржений ПП «ТД «Галпідшипник» в судовому порядку, позивачем не розпочато позапланову документальну виїзну перевірку.

25.05.2017 року, у звязку із задоволенням апеляційної скарги СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС та відмовою в задоволенні адміністративного позову ПП «ТД «Галпідшипник» щодо скасування наказу СДПІ від 18.11.2016 року №334 згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року у справі №876/2348/17 (№813/4107/16), враховуючи доповідну записку заступника начальника управління-начальника відділу аудиту Львівського управління Офісу ВПП ДФС ОСОБА_1 від 19.05.2017 року №25990/28-10-48-17, та з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Галпідшипник» (), що призначена наказом СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 року №334, відповідач видав наказ №1147 «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 №334».

Цим наказом, серед іншого, визначено інші строки проведення перевірки позивача, а саме з 26.05.2017 року тривалістю 15 робочих днів.

На підставі вищевказаного наказу від 25.05.2017 року №334 посадовим особам Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби видані направлення на перевірку від 26.05.2017 року №№142, 143.

Того ж дня, 26.05.2017 року, на виконання наказу від 25.05.2017 року №334 та відповідно до направлень на перевірку, посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснено вихід за юридичною адресою ПП «ТД «Галпідшипник» з метою проведення перевірки.

Директор ПП «ТД «Галпідшипник» ОСОБА_2, ознайомившись з наказом та направленнями на перевірку, відмовив посадовим особам контролюючого органу в допуску до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення.

За таких обставин, посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 26.05.2017 року №132/28-10-48-17/19170443 про відмову у допуску до проведення перевірки ПП «ТД «Галпідшипник», копію якого вручено директору підприємства.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача відмова відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки є законною підставою для застосування арешту коштів на його рахунках. Наведене і зумовила позивача звернутись до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені ст.94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов'язків платника податків, наведене в п.94.1 цієї статті, яка за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Водночас чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків, відповідно до п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість арешт коштів на рахунку платника податків, відповідно до п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Наведене кореспондуються з приписами п.94.4 цієї ж статті, згідно з якою арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Таким чином, реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків. У цьому разі рішення керівника податкового органу або його заступника не приймається.

В той же час, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

За правилами підп.94.2.3 п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п.78.4, 78.5 ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до абз.1 п.81.2 вказаної статті, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норми врегульовують спірні правовідносини, що склалися між сторонами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на підп.94.2.3 п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України та вказує на відмову платника податків ПП «ТД «Галпідшипник» від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення, що підтверджується актом від 26.05.2017 року №132/28-10-48-17/19170443.

З приводу вказаних обставин суд враховує наступне.

Суд встановив, що відповідач оскаржував у судовому порядку наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.05.2017 року за №1147 «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 року за №334».

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року у справі №813/1959/17 за позовом Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипнік» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування цього наказу позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.05.2017 року за №1147 «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 року за №334».

Підставою для скасування цього наказу слугувало те, що наказом від 18.11.2016 року за №334 було встановлено конкретні строки реалізації відповідачем своїх повноважень в частині проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а чинним законодавством не передбачено можливості зміни таких строків. Окрім того, на момент прийняття наказу від 25.05.2017 року за №1147 кримінальне провадження, яке слугувало підставою для проведення перевірки, було закрито. У звязку з цим, суд прийшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для винесення оскаржуваного у цій справі наказу.

Вказане судове рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року (№876/7787/17).

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, (у редакції, чинній з 15.12.2017 року), що кореспондується з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А тому, враховуючи, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року у справі №813/1959/17, яка набрала законної сили, встановлено безпідставність наказу про проведення перевірки відповідача від 25.05.2017 року за №1147, при цьому не з формальних процедурних питань, відтак при розгляді цієї справи, з огляду на імперативні приписи процесуального Закону, дані обставини не можуть оспорюватися і не підлягають доказуванню.

Таким чином, встановлені судовим рішенням обставини щодо безпідставності наказу від 25.05.2017 року за №1147 «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС від 18.11.2016 року за №334» свідчать на правомірність відмови відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до такої перевірки.

Відповідно, відсутність законних підстав для проведення перевірки, по якій ПП «ТД «Галпідшипнік» відмовлено в допуску, має наслідком відсутність підстав для застосування контролюючим органом арешту майна відповідача. Вказаним нівелюються доводи позивача щодо виконання всіх законодавчих вимог, які регламентують порядок та умови допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, адже визначальним при вирішені заявленого спору є не лише дотримання процедури призначення перевірки, а й дослідження законності її призначення та проведення.

Вказана правова позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2018 року (справа №826/689/14) та від 13.02.2018 року (справа №803/295/16).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд вважає, що в задоволенні позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» про застосування арешту коштів на рахунках слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 21.03.2018 року.