Справа № 805/90/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року справа №805/90/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника відповідача Колеснікової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 805/90/17-а (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕНТ ГРУП" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 грудня 2016 року №,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 грудня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у суму 8514280 грн. 50 коп.

В обґрунтування зазначив, що податкові повідомлення - рішення є протиправними, висновок податкового органу про безтоварність господарських операцій є безпідставним, оскільки факт здійснення господарських операцій з контрагентом підтверджується наданими позивачем первинними документами бухгалтерського обліку, на підставі яких були сформовані відповідні показники податкової звітності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 грудня 2016 року №.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірної правової оцінки обставин справи. Просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Під час проведення перевірки документів, які мають назву «видаткова накладна» виданих ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД» на адресу ТОВ «Інвент Груп» встановлено дефекти при складанні видаткових накладних, а саме заповнення не всіх рядків.

Позивачем під час перевірки не надані товарно-транспортні накладні на перевезення товарів від ТОВ «Ділайн-Трейд». Підприємство до та під час перевірки не повідомляло про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів до територіальних органів ДФС. Як наслідок, неможливо підтвердити фактичний рух придбаного товару від постачальника до покупця, проведення вантажно-розвантажувальних процедур.

ТОВ «Інвент Груп» до перевірки не надані регістри бухгалтерського обліку, що унеможливлює підтвердження фактичного оприбуткування товару на склад та його використання у господарській діяльності.

Контролюючим органом встановлена відсутність у позивача сертифікатів якості/відповідності , походження, та інше на отриманий товар та як наслідок, неможливість підтвердження які матеріали, сировина та товари використовувалися у господарський діяльності та введені в обіг.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення, прийняте судом першої інстанції та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Суд перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» (; 87514, Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, б. 1) зареєстровано в якості юридичної особи 03.12.2004 року (далі ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП») (том 1, а.с. 17-18).

Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області в період з 09.11.2016 по 22.11.2006 року проведена документальна позапланова перевірка позивача з питань достовірності віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за червень, липень, серпень 2016 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД», ТОВ «БУД АЛЬНС ГРУП» та ТОВ «КАЛІБРІ».

За результатами проведеної перевірка складено акт від 29.11.2016 року № 823/05-19-14-04/33320092, яким встановлені наступні порушення з боку відповідача:

порушення пункту 185.1 статті 185, підпункту а пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 5 розділу ІІІ, підпункту 1 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, в результаті чого було здійснено заниження задекларованої суми «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду яка сплачується до державного бюджету» на 5676187 грн., у тому числі червень 2016 року - 1499365 грн., липень 2016 року - 2930214 грн., серпень 2016 року - 1246608 грн (а.с.64-65).

На підставі складеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рiшення від 16.12.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 8514280 грн. 50 коп., з яких за основним платежем у сумі 5676187 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 2838093 грн 50 коп.

Зміст акту перевірки свідчить ,що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень став висновок податкового органу про те, що господарські операції між позивачем та його постачальниками не спрямовані на настання реальних подій, оскільки відсутній факт отримання товару від контрагентів-постачальників по ланцюгу постачання.

Оцінка суду.

За приписами підпункту 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.191 п.14.1 ст.14 14 Податкового кодексу України зазначено, що постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 14.1.231 Кодексу вбачається, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що 01.06.2016 року між ТОВ «КАЛІБРІ» як постачальником та позивачем як покупцем укладено договір поставки № 0616, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у договорі та специфікаціях (а.с.67-69).

Відповідно до специфікацій № 1 від 20 червня 2016 року позивачем було придбано товар на суму 958557 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ у сумі 159759 грн. 60 коп., № 2 від 20 червня 2016 року було придбано товару на суму 984139 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ у сумі 164023 грн. 20 коп., № 3 від 20 червня 2016 року було придбано товару на суму 1001197 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ у сумі 166866 грн. 24 коп., № 4 від 20 червня 2016 року було придбано товару на суму 929063 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ у сумі 154843 грн. 92 коп., № 5 від 20 червня 2016 року було придбано товару на суму 1015127 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ у сумі 169187 грн. 96 коп. ( а.с.30-34).

На виконання умов договору від 1 червня 2016 року позивачем були отримані видаткові та податкові накладні від 29 червня 2016 року № 14005 на суму 958557 грн. 60 коп., у тому числі податок на додану вартість на суму 159759 грн. 60 коп., № 14006 на суму 984139 грн. 20 коп., у тому числі податок на додану вартість на суму 164023 грн. 20 коп., № 14007 на суму 1001197 грн. 44 коп., у тому числі податок на додану вартість на суму 166866 грн. 24 коп., № 14008 на суму 929063 грн. 52 коп., у тому числі податок на додану вартість на суму 154843 грн. 92 коп., № 14009 на суму 1015127 грн. 76 коп., у тому числі податок на додану вартість на суму 169187 грн. 96 коп./а.с.35-39/.

Податкові накладні були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, наявних в матеріалах справи.

Розрахунок за отриманий товар позивачем був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням від 13 липня 2016 року на суму 537689 грн. 41 коп. (а.с.50).

01.06.2016 року між позивачем як покупцем та ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД» як постачальником укладено договір поставки № 0716, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях ( а.с.71-73).

Відповідно до специфікації № 1/0716 від 21 червня 2016 року позивачем було придбано товару на 952538 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ у сумі 158756 грн. 40 коп., № 2 від 21 червня 2016 року придбано товару на 1020470 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ у сумі 170078 грн. 40 коп., № 3 від 21 червня 2016 року придбано товару на 1032533 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ у сумі 172088 грн. 92 коп., № 4 від 21 червня 2016 року придбано товару на 1102560 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ у сумі 183760 грн. 06 коп. (а.с.86-89).

На виконання умов договору від 01 червня 2016 року позивачем були отримані видаткові та податкові накладні від 30 червня 2016 року № 14503 на суму 952538 грн. 40 коп., № 14504 на суму 1020470 грн. 40 коп., № 14505 на суму 1032533 грн. 52 коп., № 14506 на суму 1102560 грн. 36 коп. Зазначені податкові накладні були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, наявних в матеріалах справи. (а.с.90-101).

Розрахунок за отримані послуги позивачем були здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням від 13 липня 2016 року № 304 на суму 451891 грн. 29 коп. (а.с.102).

01.07.2016 року між позивачем як покупцем та ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП» як постачальником укладено договір поставки № 0716, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях (а.с.75-77).

Відповідно до специфікації № 1 від 15 липня 2016 року позивачем було придбано товару на 477330 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ у сумі 79555 грн. 01 коп., № 2 від 15 липня 2016 року придбано товару на 487234 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ у сумі 81205 грн70 коп., № 3 від 15 липня 2016 року придбано товару на 436476 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ у сумі 72746 грн. 12 коп., № 4 від 15 липня 2016 року придбано товару на 498894 грн., у тому числі ПДВ у сумі 83149 грн., № 5 від 15 липня 2016 року придбано товару на 496679 грн. 30 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82779 грн. 88 коп., № 6 від 15 липня 2016 року придбано товару на 478526 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ у сумі 79754 грн. 40 коп., № 7 від 15 липня 2016 року придбано товару на 477330 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ у сумі 79555 грн. 01 коп., № 8 від 15 липня 2016 року придбано товару на 487234 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ у сумі 81205 грн. 70 коп., № 9 від 15 липня 2016 року придбано товару на 495653 грн. 57 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82608 грн. 93 коп., № 10 від 15 липня 2016 року придбано товару на 498487 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83081 грн. 28 коп., № 11 від 15 липня 2016 року придбано товару на 166162 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ у сумі 27693 грн. 76 коп., № 12 від 15 липня 2016 року придбано товару на 498487 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83081 грн. 4280 коп., № 13 від 15 липня 2016 року придбано товару на 498894 грн., у тому числі ПДВ у сумі 83149 грн., № 14 від 15 липня 2016 року придбано товару на 498261 грн. 85 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83043 грн. 64 коп., № 15 від 15 липня 2016 року придбано товару на 493449 грн., у тому числі ПДВ у сумі 82241 грн., № 16 від 18 липня 2016 року придбано товару на 459172 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ у сумі 76528 грн. 80 коп., № 17 від 18 липня 2016 року придбано товару на 496621 грн. 94 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82770 грн. 32 коп., № 18 від 18 липня 2016 року придбано товару на 499656 грн. 30 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83273 грн. 05 коп., № 19 від 18 липня 2016 року придбано товару на 486376 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ у сумі 81062 грн. 74 коп., № 20 від 18 липня 2016 року придбано товару на 496503 грн. 74 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82750 грн. 62 коп., № 21 від 18 липня 2016 року придбано товару на 467907 грн. 91 коп., у тому числі ПДВ у сумі 77984 грн. 65 коп., № 22 від 18 липня 2016 року придбано товару на 455066 грн. 23 коп., у тому числі ПДВ у сумі 75844 грн. 37 коп., № 23 від 18 липня 2016 року придбано товару на 449989 грн. 34 коп., у тому числі ПДВ у сумі 74998 грн. 22 коп., № 24 від 18 липня 2016 року придбано товару на 495913 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82652 грн. 32 коп., № 25 від 18 липня 2016 року придбано товару на 498530 грн. 88 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83088 грн. 48 коп., № 26 від 18 липня 2016 року придбано товару на 498208 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83034 грн. 78 коп., № 27 від 18 липня 2016 року придбано товару на 492917 грн. 35 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82152 грн. 89 коп., № 28 від 18 липня 2016 року придбано товару на 476535 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ у сумі 79422 грн. 51 коп., № 29 від 18 липня 2016 року придбано товару на 498946 грн. 54 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83157 грн. 76 коп., № 30 від 18 липня 2016 року придбано товару на 485084 грн. 88 коп., у тому числі ПДВ у сумі 80847 грн. 48 коп., № 31 від 18 липня 2016 року придбано товару на 489664 грн. 02 коп., у тому числі ПДВ у сумі 81610 грн. 67 коп., № 32 від 18 липня 2016 року придбано товару на 499231 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83205 грн. 21 коп., № 33 від 18 липня 2016 року придбано товару на 463682 грн. 88 коп., у тому числі ПДВ у сумі 77280 грн. 48 коп., № 34 від 18 липня 2016 року придбано товару на 434906 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ у сумі 72484 грн. 42 коп., № 35 від 18 липня 2016 року придбано товару на 493954 грн. 78 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82325 грн. 80 коп., № 36 від 18 липня 2016 року придбано товару на 498243 грн. 79 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83040 грн. 63 коп., № 37 від 18 липня 2016 року придбано товару на 455066 грн. 23 коп., у тому числі ПДВ у сумі 75844 грн. 37 коп., № 38 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 498700 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83116 грн. 80 коп., № 39 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 496812 грн., у тому числі ПДВ у сумі 82802 грн., № 40 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 499899 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83316 грн. 60 коп., № 41 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 493920 грн., у тому числі ПДВ у сумі 82320 грн., № 42 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 497386 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82897 грн. 76 коп., № 43 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 401796 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ у сумі 66966 грн. 12 коп., № 44 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 360890 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ у сумі 60148 грн. 44 коп., № 45 від 16 серпня 2016 року придбано товару на 458913 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ у сумі 76485 грн. 60 коп., № 46 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 796262 грн. 98 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82710 грн. 50 коп., № 47 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 479130 грн. 83 коп., у тому числі ПДВ у сумі 79855 грн. 14 коп., № 48 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 498700 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83116 грн. 80 коп., № 49 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 499899 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ у сумі 83316 грн. 60 коп., № 50 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 481007 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ у сумі 80167 грн. 92 коп., № 51 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 458913 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ у сумі 76485 грн. 60 коп., № 52 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 496296 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ у сумі 82716 грн. 12 коп., № 53 від 17 серпня 2016 року придбано товару на 361116 грн., у тому числі ПДВ у сумі 60186 грн.(а.с.106-258).

На виконання умов договору від 1 липня 2016 року позивачем були отримані видаткові та податкові накладні від 28 липня 2016 року № 13507 на суму 477330 грн. 08 коп., № 13508 на суму 487234 грн. 18 коп., № 13509 на суму 436476 грн. 72 коп., № 13510 на суму 498894 грн., № 13511 на суму 496679 грн. 30 коп., № 13512 на суму 478526 грн. 40 коп., № 13513 на суму 477330 грн. 08 коп., № 13514 на суму 487234 грн. 18 коп., № 13515 на суму 495653 грн. 57 коп., № 13516 на суму 498487 грн. 68 коп., № 13517 на суму 166162 грн. 56 коп., № 13518 на суму 498487 грн. 68 коп., № 13519 на суму 498894 грн., № 13520 на суму 498261 грн. 85 коп., № 13521 на суму 493449 грн., від 29 липня 2016 року № 14014 на суму 459172 грн. 80 коп., № 14015 на суму 496621 грн. 94 коп., № 14016 на суму 499656 грн. 30 коп., № 14017 на суму 486376 грн. 44 коп., № 14018 на суму 496503 грн. 74 коп., № 14019 на суму 467907 грн. 91 коп., № 14020 на суму 455066 грн. 23 коп., № 14021 на суму 449989 грн. 34 коп., 14022 на суму 495913 грн. 92 коп., № 14023 на суму 498530 грн. 88 коп., № 14024 на суму 498208 грн. 68 коп., № 14025 на суму 492917 грн. 35 коп., № 14026 на суму 476535 грн. 05 коп., № 14027 на суму 498946 грн. 54 коп., № 14028 на суму 485084 грн. 88 коп., № 14029 на суму 489664 грн. 02 коп., № 14030 на суму 499231 грн. 24 коп., № 14031 на суму 463682 грн. 88 коп., № 14032 на суму 434906 грн. 52 коп., № 14033 на суму 493954 грн. 78 коп., № 14034 на суму 498243 грн. 79 коп., № 14035 на суму 455066 грн. 23 коп., від 30 серпня 2016 року № 14520 на суму 458913 грн. 60 коп., № 14519 на суму 360890 грн. 64 коп., № 14518 на суму 401796 грн. 72 коп., № 14517 на суму 497386 грн. 56 коп., № 14516 на суму 493920 грн., № 14515 на суму 499899 грн. 60 коп., № 14514 на суму 496812 грн., № 14513 на суму 498700 грн. 80 коп., від 31 серпня 2016 року на суму 496262 грн. 98 коп., № 15008 на суму 479130 грн. 83 коп., № 15009 на суму 498700 грн. 80 коп., № 15010 на суму 499899 грн. 60 коп., № 15011 на суму 481007 грн. 52 коп., № 15012 на суму 458913 грн. 60 коп., № 15013 на суму 496296 грн. 72 коп., № 15014 на суму 361116 грн.(а.с.159-250, т.2,а.с.1-14).

Розрахунок за отримані послуги позивачем були здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 15 серпня 2016 року № 5329 на суму 1933941 грн. 10 коп., від 14 вересня 2016 року № 5719 на суму 822761 грн. 28 коп./а.с.15-16/.

Факт подальшої реалізації позивачем придбаного товару підтверджується наявними в матеріалах справи, договорами оренди нежитлового приміщення від 25 грудня 2015 року № 45/1-1-15 та від 1 січня 2017 року № 13/1-1-17, укладеними між Приватним підприємством «Націонал» та позивачем, відповідно до яких ціллю оренди є здійснення підприємницької діяльності позивачем(а.с.153-166).

Факт реального виконання умов договорів підтверджений наявними в матеріалах справи, сертифікатами відповідності (а.с.54-69), договорами від відступлення права вимоги від 7 листопада 2016 року № 19-11/16, від 16 грудня 2016 року № 21/16 (а.с.147-152). Крім того, зміст укладених угод між позивачем та його контрагентами узгоджується з видами господарської діяльності, які веде позивач, а саме оптова торгівля деталями та приладами для автотранспортних засобів, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Відповідно до статті 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Так, відповідно до п.44.1 для цілей оподатковування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподатковування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, зв'язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Згідно п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності..

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно ст. 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробка і використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Відповідно до п. 3.7 Положення інформація про господарські операції підприємства за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься в згрупованому вигляді в бухгалтерські звіти, порядок складання яких установлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.

Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб'єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.

В підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ позивачем надані документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме, договори поставки укладені з ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД», ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «КАЛІБРІ», специфікації, платіжні доручення, сертифікати якості, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти списання ТМЦ, що є підтвердженням реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

Надані позивачем документи на підтвердження здійснення господарської операцій за договорами поставки із ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД», ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «КАЛІБРІ» відповідають наведеним вище вимогам до первинних документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд не приймає посилання апелянта про неможливість зробити висновок і провести аналіз реальності здійснення господарських операції (фактичного оприбуткування товарів на склад або на відповідальне зберігання) через те, що до перевірки не були надані документи щодо оприбуткування, оскільки товари, отримані від контрагентів були отримані на складі, орендованому позивачем відповідно до договорів аренди, та оприбутковані в бухгалтерському обліку на підставі первинних документів відповідно до вимог діючого законодавства.

Ненадання регістрів бухгалтерського обліку не може бути належним доказом нереальності господарських операцій.

Суд також не бере до уваги посилання апелянта про необхідність наявності товарно-транспортних накладних, оскільки у позивача відсутні зобов'язання щодо перевезення вантажів та по оплаті перевезення. Предметом договорів є постачання товару. Договори постачання були укладені для реального настання правових наслідків, а саме постачання товару та проведення оплати за поставлений товар, та виконані належним чином. Відповідно до умов договорів всі ризики та витрати до моменту поставки на склад позивача несли його постачальники. Тобто, в даному випадку позивач не зобов'язаний отримувати примірник товарно-транспортної накладної, оскільки не є суб'єктом транспортного процесу.

Стосовно неповноти заповнення товарно-транспортних документів, за якими товар був отриманий від контрагентів суд зазначає наступне

Відповідно до положень договорів з ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД», ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «КАЛІБРІ» поставка товару здійснювалась за рахунок постачальників.

Товарно-транспортна накладна оформлюється при перевезенні вантажним автомобільним транспортом і є обов'язковим документом для того підприємства, що надає такі послуги.

Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначають взаємовідносини по перевезенню вантажів для обліку транспортної роботи. Тобто, в даному випадку, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, враховуючи, що поставка товару здійснювалась контрагентами позивача, відсутність або неналежне оформлення ними товарно-транспортних накладних не може тягнути собою висновків щодо нереальності господарських операцій та застосування відповідних негативних правових наслідків до позивача.

Щодо відсутності сертифікатів якості суд зазначає наступне.

Основні характеристики товарів (найменування, сортамент, код КВЕД, об'єм, фасування тощо) вказані в специфікаціях, видаткових та податкових накладних. Сертифікати якості/відповідності не є первинними документами, а отже не є підтвердженням здійснення господарських операцій.

Відсутність окремих сертифікатів відповідності, паспортів якості продукції, документації, яка містить технічні характеристики придбаної продукції не може мати вплив на формування платником податку податкового кредиту відповідно до вимог Податкового кодексу України, та в тому числі свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Стосовно правомірності формування позивачем податкового кредиту податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит-сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного ( податкового) періоду, визначена згідно з розділом п'ять цього Кодексу.

Згідно вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до статті 201 Податкового Кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктами 201.4, 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України визначено, що податкова накладна складається в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць. Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виникнення у позивача права на формування податкового кредиту, за наслідками господарських операцій з ТОВ «ДІЛАЙН-ТРЕЙД», ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «КАЛІБРІ» підтверджено відповідними податковими накладними. Податкові накладні позивач включив до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних. В акті перевірки немає жодного зауваження податкового органу щодо правильності оформлення податкових накладних.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов'язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов'язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

На підставі викладеного суд вважає, що в діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Також суд зазначає, що відповідальність за наслідками неналежного виконання контрагентами позивача своїх обов'язків щодо несвоєчасного виконання власних податкових зобов'язань не повинна бути покладена на добропорядних платників податку та не може вважатися підставою для відповідальності позивача, оскільки поняття «добросовісний платник» не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають за межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини у справах « Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), « Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03), якими визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 805/90/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 805/90/17-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 20.03.2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова