Справа № 417/4862/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року справа №417/4862/17

Приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 30 листопада 2017 року (повний текст складено 30 листопада 2017 року в с. Марківка) у справі № 417/4862/17 (суддя в 1 інстанції - Логвиненко Т.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання незаконними та протиправними дії та рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Марківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області (далі - Управління), в якому просив визнати протиправним рішення Управління № 11 від 08.06.2017 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та зобов'язати Управління призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII, відповідно до наданих до відповідача документів, з моменту звернення до управління.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що звернувся з заявою до Управління про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII, що здійснюється з дня подачі заяви, з усіма необхідними документами.

До заяви в якості додатку були залучені документи: трудова книжка, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, документи щодо атестації робочих місць, первинні документи, довідка про перейменування підприємства, архівна довідка, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та інші документи, що надаються для призначення пільгової пенсії за віком.

08.06.2017 він отримав відповідь за № 771//03.01-18 Управління від 08.06.2017 про відмову, йому, ОСОБА_1, у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII, про що Комісією 08.06.2017 винесено рішення за №11.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними з наступних підстав.

Основним документом, що посвідчує стаж роботи згідно зі ст. 6 Закону № 1788-XII та ст. 48 Кодексу Законів про працю України, є трудова книжка.

Як вбачається із записів в його трудовій книжці, періоди роботи склали:

- з 19.12.1991 по 101.10.1993 служба в армії:

- з 22.11.1993 по 23.02.1994 робота на шахті «Красний партизан»;

- з 28.06.1995 по 12.10.2011 робота на ВАТ «Шахта «Должанская-Капитальная» ГХК «Свердловантрацит»;

- з 24.102011 по 20.03.2017 робота на ОП «Шахта «Красний партизан», яка в подальшому була об'єднана в ОП «Шахтоуправление Червонопартизанское».

На підтвердження його трудової діяльності в наявності є всі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, а також довідки про атестацію робочих місць на цих підприємствах.

Окрім того, вважає, що наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 65 від 04.07.2015, та лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017, на які опирається Управління, не є будь-яким чинним законодавством України, а є внутрішніми документами, які створено протиправно без будь-яких на то законних підстав.

Оскільки чинним законодавством України не встановлено прямої заборони на використання документів, виданих підприємствами, що наразі знаходяться на тимчасово неконтрольованій території України, відтак посилання управління на неможливість взяття до уваги документів, які надавалися для підтвердження трудового стажу, є неправомірним.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 417/4862/17 позовні вимоги задоволені повністю.

Визнано дії Управління щодо відмови ОСОБА_1, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII, протиправними.

Скасовано рішення Управління №11 від 08.06.2017 області щодо відмови ОСОБА_1, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII.

Зобов'язано Управління призначити ОСОБА_1, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII, відповідно до наданих до відповідача документів з моменту звернення до управління.

Проаналізувавши положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, місцевий суд зазначив, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, а саме, як зазначено в рішенні від 08.06.2017 не надання довідок про пільговий характер роботи, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до наданих з заявою про призначення пенсії документів загальний стаж роботи позивача склав 25 років 03 місяці 15 днів. Пільговий стаж позивача обчислюється згідно відомостей по спецстажу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), тобто з 01.01.2000 по 20.03.2017, відповідно до яких стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1 ст. 14 Закону № 1788-XII склав 16 років 2 місяці 22 дні.

Тобто, періоди роботи позивача, на які вказав суд першої інстанції, з 22.11.1993 по 23.02.1994 на шахті «Красний партизан» та з 28.06.1995 по 31.12.1999 на ВАТ «Шахта «Должанська-Капітальна» ГХК «Свердловантрацит» до пільгового стажу не враховувались та пільговий стаж позивача з урахуванням цих періодів роботи - не прораховувався.

Також, суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги щодо зобов'язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII, відповідно до наданих до Управління документів з моменту звернення не повно з'ясував обставини справи та не звернув уваги на те, що навіть включивши до пільгового стажу періоди роботи позивача з 22.11.1993 по 23.02.1994 на шахті «Красний партизан» та з 28.06.1995 по 31.12.1999 на ВАТ «Шахта «Должанська-Капітальна» ГХК «Свердловантрацит» пільговий стаж позивача складе лише 22 роки 3 місяці 16 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII, так як за вказаною нормою Закону пільгового стажу в підземних умовах необхідно 25 років.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

29.05.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Управління з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII та надав відповідні документи, а саме: копія трудової книжки (а.с.48-30), копія довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів № 393 від 18.10.2016 (а.с.15), копія довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (а.с.30), копія довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (а.с.32), копія довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (а.с.19), копія наказу № 705 к від 28.10.1994 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.16), копія наказу № 5 від 30.12.2011 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.21), копія наказу 3 05/1 від 01.04.2013 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.23), копія наказу № 314 від 28.02.1995 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.41), копія наказу № 773 від 19.10.1999 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.42-43), копія наказу № 364 від 21.03.2005 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.44-45), копія наказу № 373 від 18.03.2010 щодо проведення атестації робочих місць (а.с.46-47).

Відповідач листом № 771/03.01-18 від 08.06.2017 зазначив, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017, будь які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та №2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи, тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5). Тому пільговий стаж ОСОБА_1 зараховано виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5) що складає 16 років 02 місяці 22 дні (а.с.14).

Як вбачається із записів у його трудовій книжці, періоди роботи склали:

- 22.11.1993 - 23.02.1995 - шахта "Красний партизан";

- 28.06.1995 - 12.10.2011 - ВАТ "Шахта Должанська-Капітальна";

- 24.10.2011 - 20.03.2017 - ОП "Шахта "Красний партизан", яка в подальшому об'єднана в ОП "Шахтоуправління Червонопартизанське" ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит".

Отже рішенням відповідача від 08.06.2017 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, при цьому до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача на пільгових умовах з 22.11.1993 по 31.12.1999.

При винесенні судового рішення, судом першої інстанції зроблений такий висновок, що з огляду на надані позивачем документи, ОСОБА_1 у відповідністю із Законом № 1788-XII, має право на пенсію на пільгових умовах як працівник, зайнятий на виконанні робіт передбачених Списком № 1. Отже, неврахування стажу як пільгового зі сторони відповідача й призвело до неправомірної відмови позивачеві щодо нарахування йому пільгової пенсії, оскільки саме вказаний період при його належному врахуванні дає право позивачеві на нарахування йому пенсії за віком на пільгових умовах, а отже свідчить про обґрунтованість його позову. Аналізуючи положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку суд зазначає, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, а саме, як зазначено в рішенні від 08.06.2017 не надання довідок про пільговий характер роботи, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах. Також, незважаючи на те, що позивачем не заявлено вимогу про скасування рішення відповідача № 11 від 08.06.2017, суд першої інстанції вважав за необхідне задля повного захисту прав позивача у відповідності до ч.2 ст. 11 КАС України вийти за межі позивних вимог та вказане рішення скасувати.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 Порядку № 637, є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону N 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до трудової книжки позивача, що не заперечував і відповідач (а.с.14зв.), загальний стаж роботи складає 25 років 3 місяці 15 днів, однак ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не досяг 50 років, тобто менший ніж визначено ч.1 ст. 13 Закону № 1788-XII.

Відтак, права на пенсійне забезпечення за цією нормою - статтею 13 вказаного Закону, він не має. При зверненні до відповідача та до суду ОСОБА_3 посилався на наявність в нього права на пенсію за нормами ч.1 ст. 14 Закону № 1788-XII.

Так, відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Вказаною нормою визначено право деяких категорій працівників на призначення пенсії незалежно від віку, проте обов'язковою умовою є їхня безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Як зазначалось вище, загальний стаж позивача складає 25 років 3 місяці 15 днів, однак ОСОБА_3 не весь свій стаж роботи працював на підземних роботах.

Навіть якщо порахувати його трудовий стаж відповідно до записів трудової книжки (а.с.48-50), ОСОБА_3 не має 25 років підземного стажу роботи, в тому числі якщо включати до пільгового стажу період служби в армії:

з 19.12.1991 по 10.10.1993 - служба в армії (1 рік 9 місяців 21 день);

з 22.11.1993 по 22.02.1994 - учень гірничого під землею з повним робочим днем під землею на шахті «Красний партизан» (0 років 3 місяці 0 днів);

з 22.02.1994 по 23.02.1995 - машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Красний партизан» (1 рік 0 місяців 1 день);

з 28.06.1995 по 29.06.1998 - гірник 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті ВАТ «Шахта «Должанськая - Капитальная» ГХК «Свердловантрацит» (3 роки 0 місяців 1 день);

з 29.06.1998 по 29.12.1998 - гірник очисного вибою під землею 5 розряду, з повним робочим днем під землею на шахті ВАТ «Шахта «Должанськая - Капитальная» ГХК «Свердловантрацит» (0 років 06 місяців 0 днів);

з 29.12.1998 по 09.07.1999 - гірник під землею 3 розряду, з повним робочим днем під землею на шахті ВАТ «Шахта «Должанськая - Капитальная» ГХК «Свердловантрацит» (0 років 07 місяців 11 днів);

з 09.07.1999 по 12.10.2011 - гірник очисного вибою під землею 5 розряду, з повним робочим днем під землею на шахті ВАТ «Шахта «Должанськая - Капитальная» ГХК «Свердловантрацит» (12 років 03 місяці 3 дні);

з 24.10.2011 по 29.12.2011 - гірник очисного вибою з повним робочим днем під землею на ВАТ «Шахта «Красний партизан» (0 років 02 місяці 5 днів);

з 30.12.2011 по 20.03.2017 - гірник очисного вибою під землею 5 розряду, з повним робочим днем під землею на ВАТ «Шахта «Красний партизан» (5 років 03 місяці 22 дні).

Перерахований вище стаж роботи складає 24 роки 11 місяців 4 дні, тобто, є меншим за 25 років, тому у позивача відсутнє право на пенсійне забезпечення на цих підставах.

Крім того, положеннями ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII передбачено право на пенсійне забезпечення незалежно від віку також працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, провідних професій.

Перелік таких професій чітко визначений в ч.1 ст.14 Закону № 1788-XII і розширеному тлумаченню не підлягає (в тому числі на цей перелік не поширює свої вимоги постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, яка визначає професії, на яких треба мати стаж роботи не менше 25 років): робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Позивач також не має 20 років стажу роботи на провідних професіях навіть за даними трудової книжки: його стаж роботи гірником очисного вибою складає 18 років 05 місяців 00 днів.

Таким чином, у ОСОБА_3 відсутнє право на призначення пенсії і з цих підстав.

На зазначені обставини не звернув уваги суд першої інстанції, тому його висновки не відповідають матеріалам справи.

Відтак, підстав для задоволення позовних вимог не існує.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - задовольнити.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі № 417/4862/17 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання незаконними та протиправними дії та рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді О.О. Шишов

Т.Г. Гаврищук