Справа № 818/1367/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1367/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Чалого І.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2017, суддя І інстанції О.В. Соп'яненко, місце складання вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 07.11.17 по справі № 818/1367/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби , Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області

про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України на свою користь пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за жовтень та листопад 2016 року у розмірі 263 694,65 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що ним подано податкові деклатації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень та листопад 2016 року. Податковим органом підтверджено вказану суму відшкодування та подано до УДКСУ в м. Харкові висновки про суми відшкодування. Бюджетна заборгованість в загальному розмірі 10 728 860 грн. за жовтень 2016 року надійшла позивачу 01.02.2017, за листопад 2016 року кошти в сумі 15 706 007 надійшли 20.02.2017. Відповідачами порушено встановлені законом строки проведення бюджетного відшкодування, тому такі дії є протиправними та порушують права позивача. На підставі п. 200.23 ст. 200 ПК України на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Управління державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення пені задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, , рах. № в ПАТ "ПУМБ", м. Київ, МФО 334851) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2016р., листопад 2016 р. у розмірі 236 694,65 грн. (двісті шістдесят три тисячі шістсот дев'яносто чотири грн. 65 коп.).

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу апелянта та просив її задовольнити.

Представник апелянта підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач, не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, апелянта, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПАТ "СМНВО" подавало до СДПІ ОВП у м. Харкові податкові декларації з ПДВ із заявами про повернення бюджетного відшкодування за жовтень 2016 року в розмірі 10 728 860 грн., за листопад 2016 року в сумі 15 706 007 грн (а.с. 52-103).

22.12.2016 складено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2016 року на суму 10 748 144,0 грн. 22.12.2016 направлено висновок до УДКСУ у м. Харкові, який 26.12.2016 отримала уповноважена особа (а.с. 44,45).

20.01.2017 складено висновок про відшкодування ПДВ за листопад 2016 року в сумі 15 706 007 грн. (а.с. 49). 25.01.2017 цей висновок був отриманий уповноваженою особою Управління ДКСУ у м. Харкові (а.с. 47,48).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не в спосіб, визначений чинним законодавством України, що позбавило позивача можливості на реалізацію його законних прав в адміністративних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями п.п. 200.10-200.15 ст. 200 ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п. 200.17 ст. 200 ПК України, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Також, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами ПК України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

З матеріалів справи вбачається, що висновок по декларації з ПДВ за жовтень 2016 року УДКСУ в м. Харкові отримало 26.12.2016, висновок по декларації з ПДВ за листопад 2016 року був отриманий 25.01.2017. Незважаючи на отримання висновків, казначейським органом передбачені законом дії для проведення бюджетного відшкодування позивачу коштів у встановлений строк не проводились. Податок на додану вартість за жовтень 2016 був відшкодований 01.02.2017, за листопад 2016 року -20.02.2017 (а.с. 8-10).

На підставі наведеного вище сума пені за несвоєчасне відшкодування податку за жовтень 2016 року в розмірі 10 728 860 грн. за період прострочення з 06.01.2017 по 01.02.2017 (27 днів), становить 133 571,46 грн., сума пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за листопад 2016 року в розмірі 15 706 007 грн. за період прострочення з 03.02.2017 по 20.02.2017 становить 130 123,19 грн. (при обліковій ставці НБУ - 0,14). Загальна сума пені складає 263 694,65 грн. Невиконання суб'єктом владних повноважень свого обов'язку щодо перерахування коштів на поточний банківський рахунок платника податку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу є підставою для нарахування та стягнення пені на суму такої заборгованості.

Доводи відповідача про необхідність надходження узагальненої інформації від ДФС для перерахування коштів позивачу, оскільки таке твердження не відповідає вимогам статті 200 ПК України, якою встановлено процедуру та строки відшкодування з Державного бюджету України сум податку. Інші доводи, викладені в запереченні, ніякими доказами не підтверджені та не грунтуються на вимогах закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем - УДКСУ в м. Харкові допущено протиправну бездіяльність, що полягала у неперерахуванні коштів на рахунок платника податків у п'ятиденний термін та призвела до порушення прав позивача на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Натомість податковий орган вчасно склав і направив висновок до управління Державної казначейської служби, виконавши в повному обсязі свій обов'язок у відповідності до вимог статті 200 ПК України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі № 8181367/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі № 818/1367/17 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі №818/1367/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 19.03.2018.