Справа № 821/332/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/332/18
13 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар І.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача та третьої особи - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі-відповідач), за участю третьої особи - Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі-третя особа), в якому просить скасувати рішення комісії ДФС від 04.01.2018 року № 537496/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язати відповідача зареєструвати вказану податкову накладну.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що 01.03.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та СТОВ та "Агрофірма Петродолинське" укладено договір № 18 про поставку товару - банок скляних, на виконання якого 13.12.2017 року позивач здійснив поставку товару згідно накладної № 334 на суму 184060,80 грн. Транспортування банки скляної здійснювалось із заводу виробника (м. Вільногірськ Дніпропетровської області) до складу покупця за рахунок СТОВ та "Агрофірма Петродолинське", яке, у свою чергу, провело 100 % оплату за товар згідно платіжного доручення № 2034 від 15.12.2017 року. Виконуючи вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, 13.12.2017 року позивач склав податкову накладну № 7 (далі- ПН № 7) та 15.12.2017 року направив її на реєстрацію в ЄРПН. Втім, податковий орган зупинив реєстрацію ПН № 7 та запропонував позивачу надати додаткові пояснення та документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції. Позивач надав запитувану відповідачем інформацію та документацію, проте, 04.01.2018 року комісія ДФС України прийняла рішення про відмову в реєстрації ПН № 7, у той час, як податкова накладна № 8 від 13.12.2017 року та податкова накладна № 11 від 14.12.2017 року, що були складені на виконання умов договору поставки № 18 та подання аналогічних документів щодо постанчання скляних банок, прийняті податковим органом та зареєстовані в ЄРПН. Позивач зауважує, що зупиняючи реєстрацію ПН № 7, та в подальшому відмовляючи у її реєстрації, відповідач чітко не зазначив, які саме документи складені позивачем з порушенням закону, та/або яку саме норму законодавства, що регулює дані правовідносини, порушено позивачем, чим позбавило Товариство можливості надати ті документи, яких, на думку відповідача, не вистачало. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позову, мотивуючи тим, що 15.12.2017 року позивач засобами електронного зв'язку направив до ДФС України податкову накладну від 13.12.2017 року № 7, реєстрація якої зупинена після виявлення відповідачем помилки відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України. Так, податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Мінфіна України від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання системи моніторингу оцінки ризику виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:70.10, у зв'язку з чим позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН відповідно до п. "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України. Позивач 28.12.2017 року направив пояснення та копії документів, за результатами розгляду яких Комісія ДФС України 04.01.2018 року прийняла рішення про відмову в реєстрації ПН № 7. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

01.03.2013 року між ФОП ОСОБА_3 (Постачальник) та СТОВ "Агрофірма Петродолинське" (Покупець) укладено договір постачання товару № 18, предметом якого є передання Постачальником у власність Покупця скло банки. Відповідно до умов договору транспортні витрати по перевезенню товару здійснюються за рахунок Покупця. Покупець здійснює 100 % попередню оплату товару, якщо інше не обумовлено в специфікації до данного договору.

Також між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.10.2015 року укладено договір оренди складського приміщення площею 800 кв.м., розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Тельмана 2 терміном до 28.09.2018 року.

01.11.2015 року між ТОВ "Скляний Альянс" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір № СА/29, предметом якого є передання Постачальником у власність Покупця скляної продукції, піддона та щита притискного. Оплата за товар здійснюється в порядку та умовах договору та спеціфікації до данного договору.

На виконання умов договору № СА/29 від 01.11.2015 року, відповідно до видаткової накладної від 13.12.2017 року № АС-0009197 Постачальник ТОВ "Скляний Альянс" відвантажив ФОП ОСОБА_3 товар -склобанку 0,5 л у кількості 73920 шт. на суму 178153,12 грн.

На виконання умов договору № 18, відповідно до видаткової накладної від 13.12.2017 року № 334 позивач-Постачальник передав СТОВ "Агрофірма Петродолинське" товар -склобанку 0,5 л у кількості 73920 шт. на суму 184060,80 грн.

Згідно спеціфікації № 20 від 13.12.2017 року до Договору № СА/29 від 01.11.2015 року оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати відвантаження товару.

Згідно платіжного доручення № 2034 від 15.12.2017 року СТОВ "Агрофірма Петродолинське" перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_3 389037,60 грн.

Як вбачається із товарно-транспортної накладної № П-00000334 від 13.12.2017 року транспортування банки скляної 0,5 л у кількості 73,92 тис.шт. на суму 184060,80 грн. здійснювалось із заводу виробника м. Вільногірськ Дніпропетровської області (пункт навантаження) до складу СТОВ "Агрофірма Петродолинське" за рахунок данного Покупця.

13.12.2017 року позивач склав податкову накладну № 7 про продаж СТОВ "Агрофірма Петродолинське" склобанки 0,5 л у кількості 73,92 тис.шт. на загальну суму 184060,80 грн., у тому числі ПДВ на суму 30676,80 грн. та 15.12.2017 року направив її на реєстрацію в ЄРПН.

15.12.2017 року ФОП ОСОБА_3 отримав повідомлення про прийняття податкової накладної від 13.12.2017 року № 7 та зупинення реєстрації. Відправник зазначає в якості виявлених помилок: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД - 1002. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/Р в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п.210.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього Наказу".

28.12.2017 року позивач надіслав повідомлення № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН № 7, реєстрація якої зупинена. Як вбачається зі змісту даних повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції до ПН від 13.12.2017 року № 7 додано 7 документів та надано пояснення, зокрема, ФОП ОСОБА_3 є посередником у сфері оптової торгівлі. 13.12.2017 року ФОП ОСОБА_3 реалізовано СТОВ "Агрофірма Петродолинське" склобанку згідно накладної № 334 на суму 184060,80 грн. згідно договору № 18 від 01.03.2013 року. Транспортування здійснювалось із заводу виробника м.Вільногірськ Дніпропетровської області до складу покупця СТОВ "Агрофірма Петродолинське". Форма розрахунків - безготівковий розрахунок, товар оплачено згідно платіжного документу № 2034 від 15.12.2017 року. Придбання товару ТОВ "Скляний Альянс" договір № СА/29 від 01.11.2015 року, видаткова накладна № АС-0009197 від 13.12.2017 року на суму 178153,12 грн. Форма розрахунків з ТОВ "Скляний Альянс" безготівковий розрахунок на умовах відстрочки платежу 60 календарних днів. У власній господарській діяльності використовуться орендоване складське приміщення загальною площею 800 кв. м (договір оренди від 01.10.2015 року з ОСОБА_4.). Штатна кількість працюючих у ФОП ОСОБА_3 складає 7 чоловік.

04.01.2018 року року Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняте рішення № 537496/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року № 7 з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішень про реєстрацію ПН/РК.

Надаючи оцінку правомірності рішення податкового органу про відмову в реєстрації ПН № 7, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписами п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу розглядаються Комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чи про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Згідно із п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік).

Відповідно до пункту 1 Критеріїв, оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям.

Пункт 6 Критеріїв зазначає, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Підпунктом 1 пункту 1 Вичерпного переліку встановлено перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, у розрізі критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, а саме: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

У судовому засіданні представник відповідача не надав пояснень щодо конкретних підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, зазначивши тільки про те, що згідно даних Комісії ДФС обсяги проданого позивачем товару не відповідали обсягам отриманого.

Суд критично оцінює зазначені доводи відповідача, оскільки позивачем надано достатньо документів, які підтверджують обсяги проданого позивачем товару обсягам придбаного за господарською операцією, здійсненою 13.12.2017 року.

Варто відмітити, що Квитанції № 1 контролюючий орган не зазначив конкретного чітких критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року № 7, чим порушив вимоги підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що фіскальним органом у Квитанції № 1 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567. Натомість, підпункт "б" 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу визначення конкретного виду критерію, на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567 містить визначення двох різних критеріїв. Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний був у Квитанції № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567, оскільки визначення конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Щодо формулювання фіскальним органом у Квитанції № 1 вимоги про надання "та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" (тобто Наказу № 567), суд зазначає, що таке визначення також є нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків, оскільки пункт 4 міститься і в самому Наказі № 567, і в тексті Критеріїв.

Отже, суд зазначає, що зі змісту наданих відповідачу документів та додаткових пояснень позивача зрозуміло, що обсяг проданого позивачем товару (73920 шт. скляних банок) відповідає обсягам придбаного, так як Товариство надало податковому органу достатньо документів, які містять відомості про господарську опкерацію, здійснену позивачем 13.12.2017 року.

Водночас суд зауважує, що згідно квитанції № 2 від 05.01.2018 року податкова накладна від 13.12.2017 року № 8 зареєстрована в ЄРПН, хоча позивачем до вказаної ПН додані ті самі документи і пояснення, що додані до податкової накладної від 13.12.2017 року № 7, у реєстрації якої фіскальний орган відмовив.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що озгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення у повному обсязі.

Податковим органом не доведено, що рішення від 04.01.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року № 7 прийняте ним у зв'язку із ненаданням платником податків документів, достатніх для реєстрації вказаної ПН, відтак висновки податкового органу ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами і не мають фактичного та правового обґрунтування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 04.01.2018 року № 537496/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 13.12.2017 року № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 березня 2018 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8