Справа № 761/22896/14-а
Суддя: Гуменюк А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/3/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 28 липня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва (далі - Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Позивач є інвалідом ІІ групи із числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. З урахуванням приписів положень статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, Позивача віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зауважила, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва та отримує пенсію. Посилаючись на статті 50 та 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, стверджує, що Позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, розмір вищезазначених пенсій підвищується, і їх перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зауважила, що вона звернулася до Відповідача із письмовою заявою від 03 березня 2014 року з проханням надати розгорнуту довідку про розміри нарахованих і виплачених їй, починаючи з 01 січня 2005 року і до подання заяви, сум державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, а у разі нарахування та виплати сум пенсій у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом для відповідної категорії громадян, провести нарахування/перерахунок належних їй пенсій та виплатити недоотриману різницю. Однак, Відповідачем у вчиненні таких дій відмовлено. Відповідач повідомив Позивача про відсутність підстав для перерахунку та проведення доплат пенсії Позивачеві. Позивач не погоджується з такою позицією Відповідача, оскільки вважає, що Відповідачем при обчисленні її пенсій застосовуються норми правових актів України, які за своєю природою та предметом не можуть урегульовувати правові відносини, що є предметом регулювання інших, спеціальних законів України, зокрема, законів про соціальні гарантії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що, як наслідок, призводить до нарахування належних їй пенсій у значно меншому розмірі. Просила суд ухвалити судове рішення, яким визнати протиправними дії Відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку додаткової пенсії Позивача положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими визначено розміри додаткової пенсії для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; визнати бездіяльність Відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати Позивачеві недоотриманих сум додаткової пенсії, передбачених статтями 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, протиправною; зобов'язати Відповідача здійснити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії Позивача, відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року у редакції, діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 січня 2005 року і до моменту ухвалення судового рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати Відповідача перераховувати у подальшому Позивачеві, визначений статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, розмір додаткової пенсії, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, та своєчасно виплачувати належну їй додаткову пенсію; стягнути з Відповідача у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь Позивача боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України щодо нарахування та перерахунку пенсій Позивача, передбачених статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року.

Згідно Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року, залишеною без змін Ухвалою Колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року, адміністративний позов на підставі статей 99, 100, 102 Кодексу адміністративного судочинства України, залишено без розгляду в частині періоду, починаючи із 2005 року по 2013 рік, включно.

Щодо решти позовних вимог Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року, відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник Позивача подав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності сторони Позивача. Адміністративний позов підтримав повністю. Просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача звернувся до суду із клопотанням розглядати справу за відсутності сторони Відповідача. Адміністративний позов не визнав. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю. У письмових запереченнях проти позову, поданих суду, представник Відповідача зазначив, що Позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зазначив, що пенсію Позивачеві нарахована та виплачується з послідовним підвищенням, на яке Позивач має право відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність сторін, на підставі зібраних у справі доказів.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З копії посвідчення громадянина (ки), який (яка) постраждав (ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи НОМЕР_1, ОСОБА_1 віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (вкладка НОМЕР_2 до посвідчення громадянина (ки), який (яка) постраждав (ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи від 06 жовтня 1998 року) (а.с. 15).

З копії довідки Серії КИЕ - 1 № 052708, виданої ОСОБА_1 на підставі медичного огляду від 21 жовтня 1996 року, останній встановлено другу групу інвалідності з 07 жовтня 1996 року, пов'язаній з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 16).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

За змістом статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 54 вищезазначеного закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством законами.

У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Крім того, частиною 4 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

За змістом частини 2 статті 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», встановлено, що у 2014 та 2015 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30,31, 37, 39,48, 50, 51, 52 та 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 та 2015 роки.

Відповідно до пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року, яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах:

1)особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю II групи - 379,6 гривні.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, де надається офіційне тлумачення положень статті 1, частини 1 статті 17, частини 3 статті 22, статей 46, 48, частин 1, 3 статті 95, частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України, положень статей 6, частини 2 статті 19, частини 2 статті 95, частини 1 статті 117, частини 2 статті 124, частини 1 статті 129 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями пункту 5 частини 1 статті 4 Бюджетного кодексу України, пунктів 2 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 додаткова пенсія як інваліду другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується у розмірі 379 грн. 60 коп.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не вбачає у діяннях Відповідача порушень прав і свобод Позивача щодо нарахування та виплати останній додаткової пенсії як інваліду другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, адміністративний позов в цілому є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 19, 95 Конституції України, статей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, статті 28, пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року, яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, керуючись статтями 6, 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним адміністративним судом, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :