Справа № 817/2262/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2018 року м. Рівне №817/2262/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача: представник Хазов Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
доВараської міської ради Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

27.12.2017 ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Вараської міської ради Рівненської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.03.2017 №593 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1300 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зобов'язати Кузнецовську міську раду Рівненської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії подану заяву від 03.02.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1300 га кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і прийняти належне рішення у відповідності до чинного законодавства України.

29.12.2017 відкрито провадження у справі №817/2262/17; розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 30.01.2018.

Ухвалою від 30.01.2018 підготовче провадження у справі закрито; розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 23.02.2018.

В судовому засіданні позовні вимоги в повній мірі підтримані представниками позивача та обґрунтовані тим, що на початку 2015 року ОСОБА_4 звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, якою з 1960 року користувались його батьки та яка розміщена біля будинку, який він від них успадкував. 24.04.2015 на сесії Кузнецовської міської ради Рівненської області (наразі - це Вараська міська рада) прийнято рішення №1952 про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу міської ради комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Після того, як Комунальним підприємством "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і після того, як його було погоджено Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та Управлінням Держгеокадастру у Володимирецькому районі, 03.02.2016 ОСОБА_4 подав його Кузнецовсьій міській раді на затвердження. Всупереч вимог частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України, у двотижневий строк рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність прийнято не було. Зволікаючи з прийняттям рішення більше одного року, лише 06.03.2017 на сесії Кузнецовської міської ради Рівненської області було розглянуто подану ОСОБА_4 заяву та прийнято рішення №593 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства прощею 0.13 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Представники позивача доводили, що вказане рішення є немотивованим, оскільки в ньому не зазначено жодних мотивів, підстав чи умов, за наявності яких Кузнецовська міська рада відмовила у затвердженні поданого проекту землеустрою з одночасною передачею земельної ділянки у власність. При цьому, при прийнятті вказаного рішення відповідач керувався частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, яка взагалі не стосується затвердження проекту землеустрою, а регулює питання щодо розроблення проекту землеустрою. За наведеного, вважаючи оспорюване рішення таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, і одночасно таким, що порушує права та охоронювані інтереси позивача на дану ділянку, просили його скасувати та зобов'язати Кузнецовську міську раду прийняти нове рішення у повній відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, зауважували, що відповідач у спірних правовідносинах не наділений дискреційними повноваженнями, а тому суд наділений правом винести рішення у відповідності до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позов (а.с.39-42). Суду пояснив, що 03.02.2016 позивачем, через Центр надання адміністративних послуг, подано заяву (вх. №100/16) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_3, у власність. Листом № 28/16 від 18.02.2016 ОСОБА_4 надано відповідь про те, що в силу вимог частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі відсутності плану зонування або детального плану території, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, а тому питання щодо затвердження проекту землеустрою буде винесене на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, благоустрою та екології та направлено на розгляд сесії міської ради після затвердження плану зонування або детального плану території м.Кузнецовськ. Рішенням Кузнецовської міської ради №177 від 25.03.2016 затверджено містобудівну документацію "План зонування території (зонінг) м. Кузнецовськ Рівненської області", а рішенням №208 від 18.11.2016 затверджено містобудівну документацію "Детальний план території в районі вул. Лугова та Колгоспна в м. Кузнецовськ Рівненської області". Відповідно до такого Плану зонування в житловій зоні Ж-ЗМ, де знаходиться земельна ділянка орієнтовною площею 0,1300 га з кадастровим НОМЕР_3, яку хотів отримати у власність позивач, не передбачено вид використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (сади, городи). За таких обставин відділом з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету Кузнецовської міської ради підготовлено проект рішення №522 від 16.01.2017 "Про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_4.". Даний проект рішення внесено на розгляд постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та екології і направлено на розгляд сесії міської ради, протоколом засідання якої №16 від 20.01.2017 рекомендовано підтримати даний проект рішення на сесії міської ради. За результатами голосування проект рішення "Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4." набрав достатню кількість голосів, необхідних для його прийняття. За результатами голосування підготовлено рішення п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Кузнецовської міської ради від 06.03.2017 "Про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4." Рішення вважає цілком і повністю законним. За наведеного, просив в позові відмовити за його безпідставністю.

Дослідженням доказів у справі судом встановлено наступне.

27.02.2015 зареєстроване звернення гр.ОСОБА_4 до в.о. міського голови Кузнецовська ОСОБА_5., в якому він просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, яка використовувалась його покійними батьками з 1960 року та перейшла йому у спадок, загальна площа якої становить 0,4575 га., оскільки при оформленні права на спадщину йому видали Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею лише 0,30 га. До заяви додавав копії: двох Державних актів, паспорту, ідентифікаційного коду, викопіювання земельної ділянки з проекту детального планування вул.Лугової, схеми земельної ділянки згідно акту обстеження від травня 2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13 на звороті).

Рішенням п'ятдесят третьої сесії шостого скликання Кузнецовської міської ради Рівненської області №1952 від 24.04.2015 за результатами звернення та поданих документів від 27.02.2015 вирішено надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу міської ради комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення), що знаходиться за адресою м. Вараш, вул. Лугова, 16 (а.с.14,44).

29.04.2015 ОСОБА_4 звернувся до Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" із проханням про виготовлення проекту землеустрою (а.с.11 на звороті).

Останнє, в рамках виготовлення проекту отримало від Управління Держземагентсва у Володимирецькому районі довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми №6-зем) №34-1703-0.3-3413/2-15 від 24.07.2015, якою підтверджено, що земельна ділянка загальною площею 0,1300 га, яка проектується для відведення у власність гр.ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в м.Кузнецовськ, вул.Лугова, Рівненської області обліковується: землями запасу; земельні угіддя: сільськогосподарські землі - 0,1300 га, з них сільськогосподарські угіддя - 0,1300 га, в тому числі: рілля - 0,1300 га.; Дана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподар-ського призначення комунальної власності (а.с.14 на звороті).

Також в рамках виготовлення проекту отримано від ДП "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Висновок по визначенню грантового покриву земельної ділянки, що проектується до відведення у власність гр.ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподар-ського призначення по вул.Лугова в м.Кузнецовськ, Володимирецького району, Рівненської області (а.с.15).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться: вул.Лугова, м.Кузнецовськ, Рівненська область (а.с.8-26) був виготовлений Комунальним підприємством "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" на підставі завдання №46-09/15 від 11.09.2015 на виконання робіт (а.с.16 на звороті).

26.01.2016 на підставі зазначеного Проекту землеустрою здійснена державна реєстрація відповідної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номера НОМЕР_2, що підтверджено штампом і печаткою державного кадастрового реєстратора на титульній сторінці Проекту (а.с.8).

Наведене в повній мір відповідає і даним Державного земельного кадастру про земельну ділянку і даним Публічної кадастрової карти, отриманими судом (а.с.87-90).

22.12.2015 Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області за №04-08/360 надало Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким погодило вищевказаний Проект (а.с.17).

18.12.2015 Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Кузнецовської міської ради за №19/12-15 надало Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким погодило вищевказаний Проект (а.с.18).

03.02.2016 зареєстроване звернення гр.ОСОБА_4 до міського голови Кузнецовська С.Анощенка, в якому він просив затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1300 га, яка розташована в м.Кузнецовськ, вул.Лугова для ведення особистого селянського господарства (а.с.45).

Стороною відповідача до матеріалів справи долучено відповідь на вказане звернення за №28/16 датовану 18.02.2016, суть якої полягає у тому що питання щодо затвердження проекту землеустрою буде винесене на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, благоустрою та екології та направлено на розгляд сесії міської ради після затвердження плану зонування або детального плану території м.Кузнецовськ (а.с.46). Разом з тим, жодних належних і допустимих доказів тому, що така відповідь була вручена ОСОБА_4 стороною відповідача не надано. При цьому, долучені до матеріалів справи посвідчені копії з відповідних аркушів Журналу обліку реєстрації звернень для отримання адміністративних послуг та Журналу вихідної кореспонденції підтверджують лише факти реєстрації звернення та реєстрації відповіді на звернення. Відомостей про вручення ОСОБА_4 відповіді за №28/16 від 18.02.2016 вказані документи не містять. А той факт, що ОСОБА_4 22.08.2017 розписався в Журналі обліку реєстрації звернень для отримання адміністративних послуг за одержання рішення №593 від 06.03.2017 жодним чином не доводить його обізнаність з тим фактом, що поданий ним ще 03.02.2016 Проект землеустрою не розглядався Кузнецовською міською радою в зв'язку з очікуванням на затвердження плану зонування або детального плану території м.Кузнецовськ. Відповідно до цього, суд вважає, що факт відсутності бездіяльності відповідачем, на якому як на суб'єкті владних повноважень лежить відповідний тягар доказування, не доведений.

Фактично заява ОСОБА_4 від 03.02.2016 та поданий ним проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розглянуті на п'ятнадцятій сесії сьомого скликання Кузнецовської міської ради 06.03.2017, де прийнято рішення за №593 "Про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4.". Вказаним рішенням відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1300 га. (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться : Рівненська область м.Вараш, вул..Лугова. (а.с.27, 47).

Рішення базується на містобудівній документації "Детальний план території в районі вул. Лугова та Колгоспна в м. Кузнецовськ Рівненської області" та "План зонування території (зонінг) м. Кузнецовськ Рівненської області" а також на рекомендації постійної комісії Кузнецовської міської ради з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, благоустрою та екології. Правовою підставою винесення рішення зазначено статті 12, 39, ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26, ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Стороною відповідача до матеріалів справи долучено посвідчені копії протоколу №16 від 20.01.2017 Постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, благоустрою та екології Кузнецовської міської ради (а.с.64-73), рішення Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради №208 від 18.11.2016 "Про затвердження містобудівної документації "Детальний план території в районі вул. Лугова та Колгоспна в м. Кузнецовськ Рівненської області" (а.с.63) та рішення п'ятої сесії сьомого скликання Кузнецовської міської ради №177 від 25.03.2016 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території (зонінг) м. Кузнецовськ Рівненської області" (а.с.55-62).

Вказаними доказами відповідач обґрунтовував ту обставину, що земельна ділянка, яку хотів отримати у власність позивач, розташована в житловій зоні Ж-ЗМ, яка не передбачає такий вид використання земельної ділянки, як: "для ведення особистого селянського господарства (сади, городи)."

Поміж того, що зазначені рішення прийняті вже після виготовлення позивачем проекту землеустрою на реалізацію рішення Кузнецовської міської ради №1952 від 24.04.2015 та після закінчення наданого законодавством строку для прийняття радою рішення щодо затвердження такого проекту землеустрою, вони не є належними і допустимими доказами у справі, позаяк не містять жодної стверджувальної інформації про те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 входить до зони змішаної житлової блокованої, садибної, багатоквартирної та громадської забудови. Більше того, як свідчать дані Публічної кадастрової карти України, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 станом на день розгляду справи судом залишилося незмінним, а саме ділянка має цільове призначення: "01.03 Для ведення особистого селянського господарства" (а.с.87).

Окремо слід зазначити, що відповідно до Постанови Верховної ради України №1377-VIII від 19.06.2016 "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" у Рівненській області місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш. Відповідно до рішення Кузнецовської міської ради №611 від 06.04.2017 "Про перейменування Кузнецовської міської ради та її виконавчого комітету" перейменовано Кузнецовську міську раду у Вараську міську раду (а.с.74-75).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю визначає: а) громадян та юридичних осіб - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) державу, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За правилами частини першої статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з частиною другою цієї статті, земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

В силу вимог частин першої, другої статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 22 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

За правилами частини третьої цієї статті, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Статтею 23 Земельного кодексу України встановлена пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Так в силу вимог частини першої цієї статті, землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. За правилами частини третьої цієї статті - для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

В свою чергу, за правилами частини другої статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав здійснюється в порядку, визначеному статтею 79-1 Земельного кодексу України. За правилами цієї статті, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті, формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При цьому, згідно з вимогами частин дев'ятої-десятої, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За правилами частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини другої цієї статті, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. А відповідно до частини третьої - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За правилами частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 Земельного кодексу України, і що стосується ведення особистого селянського господарства, то така норма становить не більше 2,0 гектари.

За правилами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

А згідно з частиною восьмою цієї статті, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За правилами частини дев'ятої цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до положень частин десятої, одинадцятої цієї статі, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Судом встановлено, що рішенням п'ятдесят третьої сесії шостого скликання Кузнецовської міської ради Рівненської області №1952 від 24.04.2015 за результатами звернення та поданих документів вирішено надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу міської ради комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення), що знаходиться за адресою м. Вараш, вул. Лугова, 16. Правовою підставою даного рішення зазначено статті 12, 39, 118 та 121 Земельного кодексу України. Зазначене рішення є чинним і у встановленому порядку ніким не скасовувалось.

З урахуванням цього та вимог частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, місце розташування відповідної земельної ділянки на квітень 2015 року в повній мірі відповідало, як вимогам законодавства, так і вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Протилежного, стороною відповідача не доведено.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться: вул.Лугова, м.Кузнецовськ, Рівненська область був виготовлений Комунальним підприємством "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" - суб'єктом господарювання, що має ліцензію на землевпорядні роботи та ліцензію на топографо-геодезичні та картографічні роботи, та в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, був погоджений з Управлінням Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області та Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Кузнецовської міської ради.

26.01.2016 на підставі Проекту землеустрою здійснена державна реєстрація відповідної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номера НОМЕР_2. З цього часу зазначена земельна ділянка вважається сформованою та розглядається як об'єкт цивільних прав.

У Державному земельному кадастрі зазначена ділянка значиться з цільовим призначенням : "Для ведення особистого селянського господарства", віднесена до категорії земель: "Землі сільськогосподарського призначення", вид використання: "Для ведення особистого селянського господарства".

Також судом встановлено, що погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність поданий позивачем відповідачу на затвердження 03.02.2016.

Всупереч вимог частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України, Кузнецовська міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність не прийняла, чим допустила протиправну бездіяльність.

При цьому, письмову відповідь відповідача позивачу за №28/16 від 18.02.2016 , суд до уваги не приймає, як через відсутність доказів про ознайомлення з її існуванням і змістом позивача, так і з огляду на те, норма частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України встановлює імперативний строк для погодження проекту землеустрою і не наділяє орган місцевого самоврядування правом його пролонгації з будь-яких причин чи підстав.

Більше як через рік часу, Кузнецовська міська рада Рівненської області прийняла рішення №593 від 06.03.2017 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4.". Правовою підставою рішення зазначено статті 12, 39 та частину третю статті 123 Земельного кодексу України.

В той же час стаття 123 Земельного кодексу України регулює питання порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а не у власність. А частиною третьою цієї статті регулюється питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, а не питання затвердження проекту землеустрою.

Навіть якщо припустити, що відповідачем помилково зазначена норма статті 123 Земельного кодексу України замість норми статті 118 Земельного кодексу України, то і в такому випадку його рішення не відповідає критерію законності і правомірності, позаяк невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам містобудівної документації (в даному випадку Детальному плану території в районі вулиць Лугова та Колгоспна в м.Кузнецовськ Рівненської області та Плану зонування території (зонінг) м.Кузнецовськ Рівненської області) розглядається як підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не як підстава для відмови у затвердженні вже готового і погодженого в установленому порядку проекту, який до того ж, виготовлений саме на підставі рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на його розроблення.

За наведеного, рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області №593 від 06.03.2017 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. Зазначене рішення прийнято не у спосіб, що визначений Земельним кодексом України та поза межами розумного строку. Воно порушує гарантовані конституцією права позивача на землю, які підлягають судовому захисту, зокрема, шляхом скасування спірного рішення.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В свою чергу, за правилами пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

За вимогами частини третьої цієї статті, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

А за вимогами частини четвертої - у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки частина дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України містить імперативну норму про те, що відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, тобто не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, то судом для належного захисту прав позивача, який виконав всі умови для отримання позитивного рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність, ухвалюється рішення про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання прийняти рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться: АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_2).

Саме такий спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, що є суб'єктом владних повноважень, буде ефективним і раціональним.

Зазначене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі «Обермейєр проти Австрії»; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі «Гранд Стівенс проти Італії»).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 (34400 АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до Вараської міської ради Рівненської області (34400, м.Вараш, майдан Незалежності,1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35056612) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області №593 від 06.03.2017 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4.".

Визнати протиправною бездіяльність Вараської (Кузнецовської) міської ради Рівненської області по не прийняттю рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність у двотижневий строк з дня отримання - 03.02.2016, погодженого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться: вул.Лугова, м. Кузнецовськ, Рівненська область, (кадастровий номер НОМЕР_2).

Зобов'язати Вараську міську раду Рівненської області прийняти рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходиться: АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_2).

Присудити ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Вараської міської ради Рівненської області судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору, а саме 640,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення суду складено 16 березня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.