Справа № 826/12699/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Київ № 826/12699/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Пащенка К.С., Шейко Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія «Спецмонтажбуд» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

05.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія «Спецмонтажбуд» (ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд») звернулося в суд з позовом до Державної фіскальної служби України (ДФС України) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 29.06.2017 №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2017 №31375/38807940 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 29.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.06.2017 №6 датою (операційним днем) та часом, коли вона була направлена до ДФС України засобами електронного зв'язку для реєстрації, а саме: 14.07.2017 о 16:17:23.

В обґрунтування позову зазначили, що в рамках виконання договору підряду від 23.06.2017 №ПР230617, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» (ТОВ «БК «Інтергал-Буд»), на виконання комплексу будівельних робіт по прокладанню внутрішньо-майданчикових мереж водопроводу, каналізації та дощової каналізації на об'єкті «Будівництво житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення з підземним паркінгом у 4-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва» на користь позивача платіжним дорученням від 29.06.2017 №4093 сплачено авансовий платіж у розмірі 1756000 грн.

У зв'язку з цим ними виписана податкова накладна від 29.06.2017 №6, яку 14.07.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, її реєстрація була зупинена у зв'язку з тим, що обсяги постачання, на думку відповідача, не відповідають обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 42.21.1. Запропоновано надати пояснення, документи.

Ними направлені документи, пов'язані з поставкою, однак рішенням від 01.08.2017 №31375/38807940 відмовлено у реєстрації у зв'язку з тим, що документи складені з порушенням та/або не є достатніми.

Отже, ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» зазначаючи, що сукупність наявних первинних документів у повній мірі підтверджує реальність операцій, їх фактичне виконання, в той час, коли з документів ДФС України взагалі не вбачається у чому саме полягають порушення, просили захистити їх права в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТОВ «БК «Інтергал-Буд» та призначено попереднє засідання. У засіданні представником позивача надано пояснення щодо заявлених вимог та уточнено прохання саме визнати протиправним й скасувати оскаржуване рішення та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комісію ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, закінчено підготовче провадження й призначено справу до судового розгляду у складі колегії суддів.

У судових засіданнях представником відповідача подано письмові заперечення проти позову, представниками третьої особи ТОВ «БК «Інтергал-Буд» та позивача подані письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» має постійні і довготривалі господарські стосунки з третьою особою. Так, з 2015 року з ними укладено більше шести договорів (№ДР120716 від 12.17.2016, №КР300916 від 30.09.2016, №СР241016 від 24.10.2016, №СР180116 від 18.01.2016, №КС210515 від 21.05.2015) на виконання будівельних робіт пов'язаних з виконанням на користь ТОВ «БК «Інтергал-Буд» робіт з улаштування систем водопроводу, каналізації та систем дощової каналізації (К1, К2, К3).

Серед укладених договорів є також і договір №ПР110316 від 11.03.2016 по об'єкту «Будівництво житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення з підземним паркінгом у 4-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва». По тому ж самому об'єкту що і по договору №ПР230617 від 23.06.2017 по якому прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, але по іншому будинку, а саме, по першій черзі будівництва (будинок №1). В той же час предметом договору №ПР230617 від 23.06.2017 є той самий об'єкт, але інші будинки, а саме, будинок №2 та №3.

По всім наведеним договорам, які майже вже виконані від ДФС України ні до них, ні до третьої особи зауважень щодо сплати податків, реальності операцій немає. Всі податкові накладні по цим договорам приймались без зауважень. Більше того, за договорами третя особа відповідно до податкового законодавства отримувала податковий кредит, який без зауважень реєструвався ДФС України та приймався в податковій звітності як з їхнього боку, так і з боку ТОВ «БК «Інтергал-Буд».

Представник відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що всі дії відносно реєстрації податкової накладної у повній мірі відповідали законодавству та відмова у проведенні реєстрації є правомірною.

Представник третьої особи ТОВ «БК «Інтергал-Буд» позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у поясненнях. Зокрема, вважає дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкової накладної неправомірними, оскільки ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» у порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (ПК України) надано пояснення та копії документів у підтвердження здійснення господарських операцій.

Представники третьої особи Комісії ДФС України у судові засідання жодного разу не з'являлися, хоча про час, дату й місце повідомлялися завчасно й належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки Комісія ДФС України не повідомляла, жодних заяв, клопотань не надсилала.

Враховуючи неявку третьої особи, відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) від 06.07.2005 №2747-IV ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції КАС України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» зареєстроване як юридична особа 07.08.2013. Згідно витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцезнаходження позивача: 02002, м. Київ, Дніпровський район, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б. Основним видом діяльності є код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. Серед інших видів діяльності код КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору підряду від 23.06.2017 №ПР230617, укладеного з ТОВ «БК «Інтергал-Буд», на виконання комплексу будівельних робіт по прокладанню внутрішньо-майданчикових мереж водопроводу, каналізації та дощової каналізації на об'єкті «Будівництво житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення з підземним паркінгом у 4-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва» на користь позивача платіжним дорученням від 29.06.2017 №4093 третьою особою сплачено авансовий платіж у розмірі 1756000 грн.

У зв'язку з цим позивачем сформовано податкову накладну №6 від 29.06.2017, отримувачем в якій є ТОВ «БК «Інтергал-Буд», на загальну суму коштів 1756000 грн., ПДВ 292666,67 грн., номенклатура послуг «Виконання комплексу будівельних робіт по прокладанню внутрішньо-майданчикових мереж водопроводу, каналізації та дощової каналізації на об'єкті «Будівництво житлового комплексу з торговим центром і вбудованими приміщеннями офісного та соціально-побутового призначення з підземним паркінгом у 4-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва», код товару 42.21.1, яку 14.07.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, згідно квитанції від 14.07.2017 №1 реєстрація вказаної податкової накладної зупинена відповідно до пункту 201.16 ПК України у зв'язку з тим, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків). За результатами опрацювання в системі автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, виявлено, що обсяги постачання, на думку відповідача, не відповідають обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 42.21.1. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.07.2017 позивачем через Електронний кабінет платника направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Між тим, 01.08.2017 прийнято оскаржуване рішення №31375/38807940 про відмову у реєстрації податкової накладної з тих підстав, що платником надано копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішення Комісії ДФС України №31375/38807940 від 01.08.2017 оскаржено в адміністративному порядку до Комісії ДФС України з питань розгляду скарг.

За результатами розгляду скарги рішенням від 15.08.2017 №1484/38807940 скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення Комісії - без змін.

Вважаючи, що рішення Комісії ДФС України про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від №31375/38807940 від 01.08.2017 є протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. При цьому, позивачем 26.10.2017 подано клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні представник позивача заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та надав пояснення щодо фактичного отримання рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг. Так, зазначив, що рішення від 15.08.2017 №1484/38807940 ними отримано 07.09.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стайлінг» на виконання договору про співробітництво від 27.07.2017 №10/09/МС/17. Що додатково підтверджується і Актом приймання-передачі поштової кореспонденції від 07.09.2017.

Суд, визначаючись щодо строків звернення ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» з позовом виходить з того, що відповідно до частини першої статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини третьої статті 99 КАС України, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до положень статті 100 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Тобто, судом на виконання наведених правових положень в судовому засіданні з'ясовано обставини отримання позивачем поштової кореспонденції та досліджено докази, які підтверджують такі обставини.

При вирішенні даної справи, в тому числі поданого ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» клопотання, суд керується підпунктом 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції, яким передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною четвертою статті 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

З наведених положень КАС України вбачається, що строк звернення до суду для позивача збільшився та станом на момент розгляду даного клопотання становить 3 місяці.

Суд зазначає, що надані ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд» докази є достатніми та належними для підтвердження обставин отримання ними листа та звернення до суду з цього моменту як протягом місяця, так і трьох місяців.

Відповідно до частини п'ятої статті 243 КАС України окремим документом викладаються, зокрема ухвали з питань продовження та поновлення процесуальних строків. Оскільки суд вважає, що строк звернення позивачем до суду не пропущено, підстави для прийняття окремого документу відсутні, а саме клопотання підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В свою чергу, за приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень пункту 201.16.1 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків містить у собі визначення двох різних критеріїв. Так, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється фіскальною службою за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються фіскальною службою, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Відповідно до наведеного пункту 1, передбачений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством

Відповідно до положень пункту 201.16.2 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена Комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття Комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог пунктів 201.16.1- 201.16.2 статті 201 ПК України та пропозиціях, викладених у квитанції, позивачем надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення операцій по зупиненій податковій накладній. Перелік наданих документів відповідає Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, відповідачем всупереч вимогам підпункту «в» пункту 201.16.1 статті 201 ПК України, не визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкової накладної.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (п.п. «в» п. 201.16.1 ст. 201 ПК України).

При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, Комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації, має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

З оскаржуваного рішення встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів та за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДФС є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване у даній справі рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що ДФС України не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, відповідності його вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправним та скасування.

Окремо щодо позовної вимоги про зобов'язання зареєстровати податкову накладну, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої - четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у Комісії ДФС України правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 29.06.2017 датою її фактичного надходження - 14.07.2017.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 29.06.2017, подану ТОВ «РБК «Спецмонтажбуд», є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Ремонтно-Будівельна компанія «Спецмонтажбуд», - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2017 №31375/38807940 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.06.2017 №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-Будівельна компанія «Спецмонтажбуд» від 29.06.2017 №6 датою її фактичного надходження - 14.07.2017.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-Будівельна компанія «Спецмонтажбуд» (юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, код ЄДРЮОФОП 38807940) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Чудак О.М.

Суддя Пащенко К.С.

Суддя Шейко Т.І.