Справа № 800/253/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2018
м. Київ

№ П/9901/317/18

№ 800/253/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Стародуба О.П.,

суддів: Анцупової Т.О., Гімона М.М., Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

секретар судового засідання: Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.04.2017р. №68/вс-17, яким її визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду. Просила поновити строк звернення до суду.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що передбачених статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" рішень одноособово або у колегії суддів вона не приймала, висновки відповідача про невідповідність її критеріям доброчесності безпідставні, в зв?язку з чим вважає, що рішення про визнання її такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді підлягає скасуванню.

В письмових запереченнях представник відповідача посилався на те, що за результатами дослідження досьє позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду, встановлено, що позивачем у складі колегії суддів приймалися рішення передбачені статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні", у Декларації доброчесності позивачем відображено недостовірні відомості, в зв?язку з чим прийнято рішення про не підтвердження здатності здійснювати правосуддя у Верховному Суді.

Крім того, посилався на те, що Комісія при проведенні співбесіди і встановленні відповідності кандидата на посаду судді критеріям доброчесності і професійної етики, не обмежена лише висновком Громадської ради доброчесності, і може прийняти рішення про непідтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді незалежно від наявності чи відсутності такого висновку.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) від 07.11.2016р. №145/зп-16 оголошено конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

08.12.2016р. позивач звернулась до Комісії із заявою про проведення щодо неї кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення.

Одночасно позивачем подано Декларацію доброчесності судді, у якій вона підтвердила, що нею одноособово або у колегії суддів рішення, передбачені статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" не приймались (пункт 17 розділ 2 Декларації).

Рішенням Комісії від 20.12.2016р. №182/вс-16 допущено позивача до участі у конкурсі.

Рішенням Комісії від 11.01.2017р. №2/зп/17 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, в тому числі позивача, першим етапом визначено іспит, другим - дослідження досьє та проведення співбесіди.

За результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання позивач, як кандидат на посаду, набрала 136 балів та рішенням Комісії від 29.03.2017р. №22/зп-17 була допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання у межах процедури конкурсу - дослідження досьє та проведення співбесіди.

20.04.2017р. Громадською радою доброчесності (далі - ГРД) затверджено висновок про невідповідність позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду, критеріям доброчесності та професійної етики.

За результатами дослідження досьє та проведення співбесіди Рішенням Комісії від 28.04.2017р. №68/вс-17 позивача визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

Комісією встановлено прояв з боку позивача недоброчесності кандидатата на посаду судді Верховного Суду, яка мала місце у прямій суперечності з поданою нею декларацією доброчесності судді, в зв?язку з чим за критерієм «Доброчесність» позивача оцінено у « 0» балів.

Так, Комісією встановлено, що твердження позивача у пункті 17 розділу 2 Декларації доброчесності є недостовірними, оскільки 04.02.2014р. колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду під головуванням позивача прийняла рішення у справі за позовом Барвінківської міської ради Харківської області до Харківської обласної організації Всеукраїнського об'єднання «Свобода» про заборону проведення масових заходів, яким залишено без задоволення апеляційну скаргу Харківської обласної організації Всеукраїнського об'єднання «Свобода», а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2013р., якою обмежено право Харківської обласної організації Всеукраїнського об'єднання «Свобода» в особі відповідальних осіб та будь-яких інших осіб на мирне зібрання на Центральній площі у м. Барвінкове у період з 01.01.2014р. по 20.01.2014р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VII кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями - компетентності (професійна, особиста, соціальна тощо); професійної етики та доброчесності.

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Одним із етапів кваліфікаційного оціювання згідно частини 1 статті 85 цього Закону є дослідження досьє та проведення співбесіди.

Відповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності оцінюється Комісією за показниками, визначеними у Положенні про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затв. рішенням Комісії від 03.11.2016р. №143/зп-16.

Згідно пунктів 1, 2 Глави 6 Розділу ІІ цього Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Абзацом 3 пункту 20 Розділу ІІІ Положення встановлено, що під час співбесіди обов'язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

Відповідність судді критерію "доброчесність" оцінюється (встановлюється) за відповідними показниками, до яких, зокрема, належить наявність обставин, передбачених підпунктами 9 - 12, 15 - 19 частини 1 статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо декларування суддею завідомо недостовірних (неповних) тверджень у декларації доброчесності судді (пункт 12 Глави 1 Розділу ІІ цього Положення).

Згідно з умовами проведення конкурсу кандидат на посаду судді подає, зокрема, декларацію доброчесності, яка відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" складається з переліку тверджень, правдивість яких суддя повинен задекларувати шляхом їх підтвердження або непідтвердження. За відсутності доказів іншого твердження судді у декларації доброчесності вважаються достовірними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" суддя суду загальної юрисдикції підлягає перевірці у разі прийняття ним одноособово або у колегії суддів рішень, зокрема, про обмеження прав громадян на проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій в Україні у період з 21.11.2013р. до дня набрання чинності цим Законом.

Рішенням Комісії від 31.10.2016р. №137/зп-16 затверджено форму декларації доброчесності судді та визначено правила її заповнення. Правилами заповнення декларації доброчесності, серед іншого, передбачено, що у разі заповнення Декларації вперше у ній зазначаються твердження щодо обставин, які мали місце упродовж усього життя особи, яка її заповнює. Також передбачено, що суддя (кандидат на посаду судді) має право за власним бажанням навести у декларації у довільній формі додаткові пояснення щодо наведених тверджень.

Пункт 17 Розділу ІІ декларації доброчесності судді передбачає заповнення кандидатом відомостей про прийняття одноособово або у колегії суддів рішень, передбачених статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні".

В ході розгляду справи встановлено, що для проходження конкурсу на зайняття вакантних посад у Верховному Суді позивачем надано декларацію доброчесності за період, який передував проведенню конкурсу, у якій позивач підтвердила, що нею одноособово або у колегії суддів рішень, передбачених статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні", не приймалось.

Під час дослідження суддівського досьє та проведення в рамках конкурсу спібесіди відповідачем встановлено, що позивачем у складі колегії суддів рішення передбачені статтею 3 Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" приймались, зазначені позивачем у Декларації доброчесності відомості в цій частині є недостовірними, а тому відповідач реалізуючи надані йому законом дискреційні повноваження обгрунтовано прийняв рішення про те, що позивач не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді.

Крім того, судом встановлено, що постановлене за участю позивача рішення прийняте у справі за позовом органу місцевого самоврядування про заборону проведення мирних зібрань, із змісту рішення вбачається, що колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для такої заборони, а тому посилання позивача на те, що за її участю відбувся лише апеляційний перегляд рішення про заборону мирних зібрань і апеляційним судом рішення про заборону проведенння мирних зібрань не приймалось є безпідставним і не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

В свою чергу, зазначені обставини позивач була вправі відобразити в спеціально відведеному у Декларації місці для додаткових пояснень, однак наданим правом позивач не скористалась.

Також безпідставним є посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що прийняте за її участю рішення не скасоване та ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем було саме прийняття зазначеного рішення, а не його зміна чи скасування. Відсутність скарг щодо позивача до Тимчасової спеціальної комісії не виключає можливість врахування Комісією окремих фактів при проведення конкурсу на зайняття вакантних посад судді.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення, в зв?язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 22, 242 - 246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук