Справа № 639/832/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/832/18
Провадження №2-а/639/63/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Тіщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №9 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Ковеля Євгена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Інспектора роти №6 батальйону №9 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Ковеля Євгена Володимировича, в якій просить скасувати постанову серії БР №858573 від 08.02.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що 08 лютого 2018 року відповідачем, було винесено постанову серії БР № 858573 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, нібито порушив п. 11.8 ПДР України.

ОСОБА_1 вказує, що інспектор роти № 6 батальйону №9 УПП у Харківській області лейтенант поліції Ковель Є.В. 08.02.2018 року біля буд. 65 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, зупинив автомобіль Фольцваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає по вул. Матросова 20 «Б» в м. Люботин Харківської області, який о 10.07 год., того ж дня, на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Євгена Котляра в м. Харкові, при наявності дорожнього знаку 5.18 «Рух по смугах», здійснив рух по трамвайній колії попутного напрямку руху через перехрестя. На підставі чого, інспектор роти №6 батальйону № 9 УПП у Харківській області лейтенант поліції Ковель Є.В. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вказує, що він рухався по вул. Полтавський шлях від перехрестя з вул. Конєва в напрямку перехрестя з вул. Євгена Котляра по трамвайній колії попутного руху, що передбачено п. 11.8. ПДР України . Так, у продовж здійснення руху за вказаним напрямком, згідно вимог ПДР України, а саме знаку 5.18 «Рух по смугам», який розташований над дорогою навпроти буд. № 56/58 по вул. Полтавський шлях, він, з'їхавши з трамвайної колії, переїхав до ряду праворуч, та продовжив рух через перехрестя з вул. Євгена Котляра. Проїхавши перехрестя позивач почув голосні вимоги щодо зупинки свого автомобіля. Зрозумівши, що дані вимоги надходять від робітників поліції, з метою їх виконання, він повернув праворуч на стоянку, розташовану біля ресторану «Макдональдс» по вул. Полтавський шлях 58/1. Слідом за ОСОБА_1 під'їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов працівник поліції, як у подальшому стало відомо з матеріалів постанови, інспектор роти №6 батальйону № 9 УПП у Харківській області лейтенант поліції Ковель Євген Володимирович, вказав, що позивач порушив ПДР України, у зв'язку з чим він виніс відповідну постанову. При винесенні постанови Ковель Є.В. вказав, що постанову винесено біля буд. 65 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, що не відповідає дійсності, оскільки, як вказує ОСОБА_1, дана будівля знаходиться по іншій стороні дороги відносно його руху через перехрестя. Таким чином, позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач Ковель Є.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач Ковель Є.В. позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав .

Відповідач інспектор роти №6 батальйону №9 УПП у Харківській області лейтенант поліції Ковель Є.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП України передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до статті 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення, серії БР № 858573 складеної 08.02.2018 року, інспектором роти №6 батальйону №9 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Ковелем Євгеном Володимировичем відносно водія, який керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній, в зазначений день, о 10 год. 07 хвил. на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Євгена Котляра в м. Харкові, при наявності дорожнього знаку 5.18 «Рух по смугах», здійснив рух по трамвайній колії попутного напрямку руху через перехрестя, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. (а.с. 9).

Частиною 2 ст.122 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. За вказані порушення передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача про це, вона не може бути визнана правомірною.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки відповідач викликався до суду, однак в судове засіданні не з'явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 і скасування оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 72, 77, 139, 229, 241-243, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 251, 256, 258 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №9 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Ковеля Євгена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 858573 від 08.02.2018 року, яка винесена Інспектором роти №6 батальйону №9 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Ковелем Євгеном Володимировичем у справі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Люботинським МВУ МВС України в Харківській області 20.08.1999 року, який проживає та зареєстрований за адресою: 62533, АДРЕСА_1;

Відповідач: Інспектор роти №6 батальйону №9 УПП в Харківській області лейтенант поліції Ковель Євген Володимирович, місцезнаходження: 61033, АДРЕСА_2

Повне рішення складено 26.03.2018 року.

Суддя Н.В.Баркова