Справа № 639/7377/17
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/7377/17
Провадження №2-а/639/34/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Тіщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровика Олександра Вячеславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровика Олександра Вячеславовича, в якій просить суд визнати протиправними дії відповідача, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії БР 027187 від 02.12.2017 року Інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровика Олександра Вячеславовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.12.2017 року відповідачем було винесено постанову серії БР № 027187 про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та

накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито порушив вимоги п. 9.2 (а) Правил дорожнього руху України, а саме не подав попереджувальний сигнал перед початком руху.

Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вказує, що відповідач зупинив його 02.12.2017 року близько 15 години 30 хвилин за адресою вул. Ньютона, буд. 121 та звинуватив його в тому, що він, нібито, не подав попереджувальний сигнал перед початком руху і в той же час за тією ж адресою інспектор Воровик О.В. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Також позивач вважає, що інспектор УПП в м. Харків Воровик О.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач був змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання Позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив або заперечення на позов не надавав, лише надіслав на запит суду документи.

15.12.2017 року набрав чинності КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, відповідно до п.10 розділу VII Перехідні положення КАС України в зазначеній редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП України передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до статті 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом в ухвалі від 11.12.2017 року роз'яснено відповідачу, суб'єкту владних повноважень, його обов'язок надати у разі заперечень проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дій, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов. Відповідачем заперечення або відзив на позов не надавались.

На запит суду, 23.01.2018 року відповідачем надано завірену належним чином копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №027187 від 02.12.2017 року та диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора роти №3 батальйону №4 Воровика О.В. з місця скоєння та оформлення адміністративного правопорушення.

На підставі постанови серії БР №027187 від 02.12.2017 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровиком О.В., ОСОБА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1, 02.12.2017 року о 15 год.30 хвил. в м. Харкові, по вул. Ньютона, 121 керуючи Т.З. перед початком руху не вказав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2-а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.20).

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, за що передбачено накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом досліджений відеозапис від 02.12.2017 року з камери патрульного інспектора роти №3 батальйону №4 Воровика О.В., який складається з двох відео-файлів. Однак, фактів, які б підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення або спростовували доводи позивача, викладені на підтвердження позовних вимог, зазначений відеозапис не містить (а.с.21).

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки відповідач неодноразово викликався в суд, однак в судове засіданні не з'явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надав та не довів правомірність своїх дій та винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача з цього приводу, тому вказана постанова не може бути визнана правомірною та підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо її складання є протиправними. Вказані висновки узгоджуються зі змістом дослідженого судом відеозапису про обставини, які передували складанню оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286 КАС України, ст.ст. 185, 222, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровика Олександра Вячеславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровика Олександра Вячеславовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 02.12.2017 року.

Скасувати постанову серії БР №027187 від 02.12.2017 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №4 УПП в м. Харків Воровиком Олександром Вячеславовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Воровик Олександр Вячеславович, адреса: 61033, АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 26.03.2018 року.

Суддя Н.В.Баркова