Справа № 310/7631/17(2-а/310/237/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2018 року справа № 310/7631/17(2-а/310/237/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року (головуючий суддя Прінь І.П.,)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнати протиправними дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулось з позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнати протиправними дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка перебувала на обліку в УПФУ та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», але при цьому продовжувала працювати і набула страхового стажу більше 24 місяців. З 13 травня 2017р. вона набула право на отримання пенсії за віком, відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком. Але відповідачем було фактично здійснено переведення її з пенсії, яка призначалася відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому при нарахуванні пенсії було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2010р. відповідно до абз.1 ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший. Вважає, що перерахунок проведений відповідачем неправомірно, оскільки вона не зверталася до УПФУ з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а просила призначити їй вперше пенсію за іншим законом.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки) та зобовязано відповідача призначити ОСОБА_2 з 13 травня 2017 року пенсію за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки) та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на те, що пенсія за вислугою років призначена позивачу за Законом України «Про пенсійне забезпечення», то вихід на пенсію призначену за іншим законом дає позивачу право на застосування обраного показника заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Бердянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що позивачу вже призначена пенсія, тому не підлягає застосуванню ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те , що ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо неї підлягає застосуванні, оскільки пенсія по Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» їй призначається вперше.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15 вересня 2011р. перебуває на обліку в Бердянському УПФУ, їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

07.10.2011р. позивач подала заяву до УПФУ про припинення виплати їй пенсії з 10.10.2011р. у звязку з працевлаштуванням. 13.05.2017р. позивач звернулася до УПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах. З цієї дати її було переведено на пенсію за віком і призначено пенсію за матеріалами пенсійної справи у розмірі 1401,13 грн., а з 01.06.2017 року 1669,05 грн., про що їй було повідомлено в листі від 28.09.2017 року( а.с.10-12).

Таким чином, Бердянським обєднаним УПФУ було здійснено переведення позивача на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи. Розрахунок пенсії здійснювався відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне забезпечення», з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2010 рік.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії за вислугою років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час нарахування пенсії позивачу.

Оскільки, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права щодо спірних правовідносин, то постанова суду першої інстанції підлягає залишенню в силі.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що таку ж правову позицію, висловлено Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2016 року справа № 133/476/15 а: позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені, а права відповідача не були порушені.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 02.03.2018.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко