Справа № 336/5511/17(2-а/336/498/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2018 року справа № 336/5511/17(2-а/336/498/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.,

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 листопада 2017 року, (суддя суду першої інстанції Галущенко Ю.А.), ухвалену в порядку скороченого провадження в м. Запоріжжя, за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 підвищення передбаченого ч. 2 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 26%, починаючи з 18.04.2017 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та продовжував працювати. Досягнувши пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за віком. Йому було призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та взято на облік до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя. 05 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію. Однак, відповідач протиправно відмовив йому у проведенні перерахунку посилаючись на те, що ОСОБА_1 раніше отримував пенсію по вислузі років. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними з огляду на те, що раніше він отримував пенсію за іншим законом, за призначенням пенсії за віком звернувся з більш пізнього строку після досягнення пенсійного віку, тому має право на проведення перерахунку його пенсії з урахуванням приписів ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що позивач до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії встановленого зразка не звертався, відтак у відповідача не виникло підстав для здійснення перерахунку розміру пенсії. Також, відповідач зазначив, що оскільки ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років до виходу на пенсію за віком, він не має право на підвищення розміру пенсії на підстав ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням набутого після 60 років стажу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 до 2017 року перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 18 квітня 2017 року за особистою заявою ОСОБА_1 його було переведено з пенсії по вислузі років на пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з цього часу ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

05 вересня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя із заявою про проведення перерахунку його пенсії на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 12 вересня 2017 року №372/Ш-1 відповідач листом відмовив ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що оскільки позивач раніше отримував пенсію за вислугу років, він не має права на перерахунок пенсії за віком на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи відмову відповідача в проведенні перерахунку на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що статтею 29 Закону України №1058 не вказано, що умовою для нарахування підвищення пенсії є бажання особи одержувати з більш пізнього віку пенсію, яка призначена саме за цим Законом, тож суд погодився з висновком відповідача, що право на підвищення пенсії виникає у особи, яка виявила бажання з більш пізнього віку отримувати будь-яку пенсію, яка призначається у відповідності до норм усіх Законів України, зокрема і Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Оскільки позивач скористався своїм право на призначення пенсії на підстав ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а пізніше перейшов на пенсію за віком, підстави для перерахування розміру його пенсії відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Положеннями ст..29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що право на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки її призначення може бути реалізовано особою у разі виявленню нею бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Так, до 18 квітня 2017 року позивач отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 18.04.2017 року ОСОБА_1 вже після досягнення пенсійного віку призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Встановлені обставини справи також свідчать, що досягнувши пенсійного віку позивач продовжував працювати та сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в установленому законом порядку.

На думку пенсійного органу, наявність факту отримання позивачем пенсії за вислугу років до квітня 2017 року свідчить про неможливість застосування підвищення, визначеного ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з положень ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підвищення розміру пенсії за віком може застосовуватись у випадку виявлення бажання працювати та отримувати пенсію за віком з більш пізнього віку.

В даному випадку, призначена позивачу пенсія за вислугу років, визначена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", передбачала інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком в квітні 2017 року позивач звернувся вперше, з моменту досягнення пенсійного віку та наразі продовжує працювати.

Отже, виходячи з зазначеного, позивач має право на отримання підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення розміру відсотка підвищення пенсії - відсутні, оскільки для визначення відсотку підвищення пенсії необхідно встановити кількість повних місяців страхового стажу.

Так, за приписами частини 2 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії здійснюється лише за повний місяць страхового стажу, відтак для визначення .

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Тобто, визначення відсотка, на який має бути підвищено пенсію позивачеві, законом віднесено до компетенції відповідача після перевірки відповідних даних, а суд під час розгляду справи не може перебирати на себе повноваження пенсійного органу, тож в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів відповідача про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 з посилання на подання позивачем до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії невстановленого зразку , суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія особам, які виявили бажання піти на пенсію з більш пізнього віку призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців. Тобто, обов'язок пенсійного органу здійснити позивачу нарахування розміру пенсії з урахуванням набутого після досягнення 60-річного віку страхового стажу виник з моменту призначення пенсії за віком, таким чином той факт, що позивач після призначення йому пенсії звернувся до пенсійного органу за проведенням перерахунку із письмовою заявою довільної форми, не звільняє відповідача від обов'язку проведення перерахунку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 18 квітня 2017 року.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243 ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду від 20 листопада 2017 року- скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію починаючи з 18.04.2017 року, та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12.03.2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук