Справа № 803/1555/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/366/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: ОСОБА_1

відповідача по справі: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду, ухвалену суддею Валюх В.М. 13 грудня 2017 року у місті Луцьку о 18 год. 30 хв. в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» звернулося з позовом в суд до Головного управління ДФС у Волинській області та просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області форми «Ш» від 18 жовтня 2017 року №.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у випадку подання уточнюючої декларації обєкт застосування штрафних санкцій відсутній, оскільки подання уточнюючої декларації не є сплатою узгодженої суми податкового зобовязання, а нарахування штрафних санкцій на підставі статті 126 ПК України залежить від суми погашення податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобовязання. Відповідно за рахунок подання уточнюючої декларації відбувається зменшення суми раніше нарахованих зобовязань, а не їх погашення.

В запереченні на позов представник відповідача зазначив, що ПК України не містить норм щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань (податкового боргу) у разі подання уточнюючого розрахунку після закінчення граничного строку подання розрахунків та спливу граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року в справі №803/1555/17 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Головним управлінням ДФС у Волинській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року в справі №803/1555/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне встановлення фактичних обставин справи і виходить з аналогічних мотивів, які наведені в запереченні на адміністративний позов.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач не проводив і не міг проводити часткову сплату податкового боргу, а лише виправляв самостійно виявлені помилки шляхом зменшення податкового зобовязання.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Волинь Агро» зареєстроване як юридична особа за адресою: Волинська область, Горохівський район, с. Перемиль, вул. Шкільна, 10, протягом 2016 - 2017 років є платником єдиного податку IV групи (єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний рік) дорівнює або перевищує 75%, код платежу 18050500).

Головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ, податку на прибуток, екологічного податку та рентної плати, місцевих податків і зборів території обслуговування Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Волинській області була проведена перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету ТзОВ «Волинь Агро», про що складено акт від 04.10.2017 року № 10609/03-20-12-05/34244835.

Перевіркою встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України, платником ТзОВ «Волинь Агро» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання із сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України.

На підставі акта перевірки від 04.10.2017 року № 10609/03-20-12-05/34244835 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.10.2017 року № НОМЕР_1, згідно з яким ТзОВ «Волинь Агро» зобовязано сплатити штраф (у розмірі 10% за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 54 247,20 грн.) в сумі 5 424,72 грн. Як вбачається із розрахунку штрафної санкції, кількість днів затримки становить 9 днів, в період з 12.03.2017 року по 20.03.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до вимог п.137.4 ст.137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Як вбачається зі змісту ст.126 ПК України склад порушення передбачає наявність:

- податкового боргу;

- затримка сплати грошового зобов'язання;

- факту погашення податкового боргу.

Так, у відповідності до положень підп.14.1.152 п.14.1 ст.14 вказаного Кодексу погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

У відповідності до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

У межах спірних відносин, як правильно встановив суд першої інстанції, відбулося подання позивачем 20 березня 2017 року уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства №, якою виправлено допущену в рядку 24 декларації методологічну помилку щодо завищення податкового зобов'язання. До підстав уточнення, його правомірності, розміру зменшеної до сплати суми жодних застережень податковий орган не має.

Згідно пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 35.1 статті 35 Податкового Кодексу України передбачено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Отже, сплата податку являє собою фактичне внесення сум податку, які підлягають сплаті до відповідного бюджету.

Податковим органом встановлено, що заборгованість з податку на прибуток погашена уточнюючим розрахунком.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого залежить від кількості днів затримки та погашеної суми податкового боргу.

Буквальний аналіз наведеної норми доводить, що відповідальність у вигляді штрафу застосовується у разі несплати платником податків протягом строків, визначених Податковим кодексом України, зокрема суми самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Суд визнає, що відповідач допустив неправильне тлумачення норм матеріального права, а саме положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, поклавши в основу сплати (погашення) податкового боргу зменшення розміру грошового зобов'язання до сплати за уточнюючим розрахунком.

Аналогічна позиція висловлена і Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27 лютого 2018 року в справі №813/2009/17 (К/9901/3722/17).

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення не допустив помилки в частині застосування норм матеріального права, а апеляційні вимоги є не аргументованими, то постанову суду першої інстанції необхідно залишити в силі.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.243, ст.308, ст.310, п.1.ч.1 ст.315, ст.316, ст.321, ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року в справі №803/1555/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 19.03.2018 року