Справа № 442/355/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №442/355/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області та зобовязання вчинити дії.

Обставини справи.

15.02.2018 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника та зобовязати Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити пенсію у звязку з втратою годувальника.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії, у звязку з втратою годувальника, однак їй було безпідставно відмовлено. Вважає, що відмова відповідача є протиправною, оскільки, позивач є інвалідом ІІІ групи з дитинста, тому має право на призначення даної пенсії. Просить суд задоволити позов.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому заперечує проти позову з тих підстав, що позивачкою подано висновок про час настання інвалідності від 3 червня 2017 року в якому зазначено, що у зв'язку з відсутністю медичних документів за період з 1977 по 2009 роки, висновок про визнання позивачки інвалідом до 18 років зробити неможливо. Тому призначити позивачу пенсію у зв'язку із втратою годувальника немає законних підстав. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29 серпня 2017 року звернулася із заявою до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області розглянуло заяву позивача та 31.08.2017 року надало відповідь №9637/05-32, в якій повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_2), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Згідно п. 2.3 розділу II постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (Із змінами, внесеними згідно Постановами Пенсійного фонду № 13-2 від 30.07.2015) «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються наступні документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи);

2)свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3)довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності);

4)свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду, про визнання його безвісно відсутнім або оголошення;

5)документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6)документи про місце проживання (реєстрації);

7)документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника та інші.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім'ї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

З матеріалів справи встановлено, що згідно довідок акту огляду МСЕК від 02.07.2010 року, від 05.07.2011 року, від10.07.2012 року, від 11.08.2014 року ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи.

Зокрема, згідно посвідчення серії ААБ № 104868 від 16.08.2011 року ОСОБА_1 інвалід з дитинства ІІІ групи.

Водночас з матеріалів справи судом встановлено, що згідно висновку «Про час настання інвалідності» від 20 серпня 2010 року форми №157-2/о підписаною головою МСЕК, ОСОБА_1 визнається інвалідом ІІІ групи з дитинства, проте «зробити висновок про інвалідність до 18 років неможливо.

Згідно висновку «Про час настання інвалідності» від 03 червня 2017 року форми №157-2/о підписаною головою МСЕК, «із-за відсутності медичних документів з 1977 по 2009 роки висновок зробити неможливо».

Крім того, згідно висновку «Про час настання інвалідності» від 13 жовтня 2017 року форми №157-2/о підписаною головою МСЕК, ОСОБА_1 визнається інвалідом ІІІ групи з дитинства, «при зверненні до 16-18 років можливо могла б бути визнана інвалідом до 18 років».

Таким чином, враховуючи, що згідно Постанови «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника беруться до уваги виписки з актів огляду в МСЕК, відповідач на основі поданих позивачем документів керуючись чинним законодавством України, не мав законних підстав для призначення такої пенсії.

Визнання у даному випадку позивача особою, яка стала інвалідом до досягнення 18 років є встановленням факту, який має юридичне значення, що не відноситься до юрисдикції адміністративного суду. Адміністративний суд не може підміняти компетентний орган, яким є медико-соціальна експертна комісія, і яка, як компетентний орган, не змогла зробити висновок, що позивач стала інвалідом до досягнення 18 років

У силу положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90,139, 241-246, 255,263 КАС України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Коморний О.І.