Справа № 642/3918/17
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"19" березня 2018 р.
Справа № 642/3918/17
Провадження № 2а/642/53/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Ленінський районний суд міста Харкова

в складі головуючого -судді: Грінчук О.П.,

за участі секретаря Конєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, зокрема свої вимоги мотивував тим, що 20 червня 2017 року щодо нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 130158, відповідно до якої на нього накладено штраф 425 грн. Причиною винесення такої постанови стала відсутність у нього страхового полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності. Позивач з винесенням постанови не згоден,вважає що, притягнення до адміністративної відповідальності позивача представником органом державної(виконавчої) влади відбувалося з порушенням норм закону, оскільки постанову було складено на вулиці на місці події. Вважає, що інспектор припустився фактичної помилки при визначенні події і складу адміністративного правопорушення, оскільки його як учасника бойових дій звільнено від такого страхування на підставі Закону. Враховуючи викладене просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі.

Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.06.2017 року відносно ОСОБА_1 патрульним поліцейським Старовойтовим В.С. винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП , а саме відсутність у ОСОБА_1 при перевірці документів поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим було порушено ПДР 2.4а.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» : «Учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від ДТП винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.»

Рішенням КСУ від 23.12.2014 року № 7-рп 2014 у справі № 1-6/2014 за конституційним зверненням гр. ОСОБА_3 щодо тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» керуючись ст. 147, 150, 153 Конституції України , статтями 45, 51, 62, 66, 67, 69, 95 ЗУ «Про КСУ» , пунктом 1 параграфу 51 Регламенту КСУ, КСУ було ухвалено рішення: «В аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961 - IV змінами необхідно розуміти так що транспортними засобами , які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності так і на будь-якій іншій правовій підставі». У мотивувальній частині цього рішення зазначено: «… таким чином КСУ вважає , що згідно з пунктом 13.1 статті 13 ЗУ № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом інвалідами І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі».

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 являється учасником бойових дій та на нього поширюються положення ст 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Договору користування автомобілем від 20.03.2017 ОСОБА_1 надано право користування автомобілем НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову у частині скасування постанови серії ДР № 130158 від 20.06.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, по вказаній категорії справ, а саме за ст. 126 КУпАП, суд/суддя не є органом/посадовою особою уповноваженою розглядати адміністративний матеріал по суті.

У провадженні суду знаходиться адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження за адміністративним матеріалом, однак повноважень на закриття провадження у вказаній справі суд не має.

Суд не розглядає матеріал про адміністративне правопорушення, а тому не може ухвалювати рішення по суті справи.

Враховуючи викладене, у частині закриття провадження за адміністративним матеріалом позивачу повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 280, 289 КУпАП та ст. ст. 11, 70, 71, 158, 161-164 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 130158 від 20.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00грн.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий