Справа № 826/14636/15
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року 08:10 № 826/14636/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив-Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
про представники сторін:визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, позивача: ОСОБА_2, Уповноваженої особи: Кустова Т.В., Фонду: Єгорова Е.В.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Актив-Банк» (далі - Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) в якому просив:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи та Фонду щодо відмови у включенні позивача, який є власником коштів у розмірі 200000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Актив-Банк» до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду;

зобов'язати Уповноважену особу та Фонд включити позивача, який є власником коштів у розмірі 200000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Актив-Банк» до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду;

зобов'язати Уповноважену особу та Фонд здійснити на користь позивача виплату коштів у розмірі 200000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якими позивачу має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за рахунок Фонду, а Уповноважена особа в порушення вимог чинного законодавства, не включила позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського рахунку, що порушує майнові права позивача.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність своїх дій.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 28.11.2017 суд, на підставі приписів ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV з наступними змінами, перейшов за згодою присутніх представників сторін до її розгляду в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - КАС України), слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, 12.06.2014 між ПАТ «КБ «Актив-Банк» (банк) та ОСОБА_5 (вкладник), яка відкриває депозитний рахунок на користь ОСОБА_1 (третя особа), укладено договір № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий», відповідно до якого банк відкриває депозитний рахунок № НОМЕР_2 та приймає на нього грошові кошти у сумі 16600,00 доларів США на строк 3 місяця з 12.06.2014 до 12.09.2014.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 12.06.2014 № 1 на депозитний рахунок ОСОБА_5 перераховано кошти у розмірі 16600,00 доларів США.

13.06.2014 згідно з додатковим договором № 1 до договору від 12.06.2014 № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий», укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1, останній набуває право на вклад за основним договором та вважається вкладником банку.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.09.2014 № 545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «КБ «Актив-Банк», згідно з яким з 03.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком на 1 рік з 24.12.2014 по 23.12.2015 включно.

На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/40-aktyv-bank/1158-890-oholoshennya-pro-vyplaty-vkladnykam-pat-kb-aktyv-bank опубліковано оголошення про те, що 14.11.2014 ПАТ «КБ «Актив-Банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 03.09.2014 включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ «АБ «Укргазбанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 30.09.2015 № 179 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Актив-Банк» та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Актив-Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 з 01.10.2015.

З матеріалів справи видно, що за результатами розгляду заяви позивача від 23.01.2015, ПАТ «КБ «Актив-Банк» листом від 24.02.2015 вих. № 531/03-4-1 повідомлено позивачу, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, виявлено, що договір від 12.04.2014 № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий», укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_5, додатковий договір від 13.04.2014 № 1 до договору від 12.04.2014 № ДФО-01-180970 та транзакція від 12.04.2014 на суму 16600,00 доларів США визнані нікчемним, у зв'язку із тим, що постановою Правління Національного банку України від 12.06.2014 № 349/БТ віднесено ПАТ «КБ «Актив-Банк» до категорій проблемних та встановлені обмеження в його діяльності, зокрема, щодо зупинення здійснення операцій в частині залучення коштів у вклади від фізичних осіб.

Вважаючи дії відповідача щодо визнання нікчемним вказаного договору протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси як вкладника порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 2, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, законодавчо визначено право відповідача на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція № 492) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 якщо фізична особа не має рахунків у цьому банку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу <…> між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; <…>.

Відповідно до абз. 2 п. 10.12 Інструкції № 492 на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

При цьому, згідно з п.п 1.5, 1.6 Інструкції № 492 умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній та іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо).

Таким чином, аналізуючи зазначені норм, суд вказує на те, що при відкритті депозитного рахунку за договором банківського вкладу кошти на такий вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи (вкладника) можуть зараховуються від цієї особи (у будь-який спосіб: готівкою через касу банку або ж шляхом безготівкового перерахунку, але з власного банківського рахунку такої особи) або від іншої особи (якщо договором банківського вкладу прямо не встановлено на це заборону).

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з платіжного доручення в іноземній валюті від 12.06.2014 № 1, з власного рахунку ОСОБА_5, яка за спірним договором була вкладником, на депозитний рахунок № НОМЕР_2 (власний депозитний рахунок згідно договору від 12.04.2014 № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий») перераховано 16600,00 доларів США, одержувач ОСОБА_5

Отже, у даному випадку, суд вказує на те, що положення ЦК України та Інструкції № 492 при відкритті депозитного рахунку за договором банківського строкового вкладу були дотримані, оскільки кошти перераховано з власного банківського рахунку вкладника ОСОБА_5

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

В подальшому, згідно з додатковим договором від 13.06.2014 № 1 до договору від 12.06.2014 № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий», укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1, останній набуває право на вклад за основним договором та вважається вкладником банку.

Таким чином, ОСОБА_1 набув права вкладника згідно договору від 12.06.2014 № ДФО-01-180970 строковий вклад «Актив прибутковий» 13.06.2014.

При цьому, аналізуючи повідомлення про нікчемність правочину від 24.02.2015 № 531/03-4-1, Уповноважена особа вказує на те, що договір від 12.06.2014 № ДФО-01-180970 строкового вкладу «Актив прибутковий», додатковий договір від 13.06.2016 № 1 до договору від 12.06.2014 № ДФО-01-180970 та транзакція від 12.04.2014 на суму 16600,00 доларів США є нікчемними, оскільки в момент укладення таких договорів та вчинення транзакції діяла постанова Правління Національного банку України від 12.06.2014 № 349/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Актив-Банк» до категорії проблемних», якою ПАТ «КБ «Актив-банк» віднесено до категорії проблемних та встановлено обмеження в його діяльності, зокрема, щодо зупинення здійснення операцій в частині залучення вкладів (депозитів) від фізичних осіб, відкриття вкладних (депозитних) рахунків та поточних рахунків фізичним особам, зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-банк».

Разом з тим, відповідно до ст. 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом. Службовці банку при вступі на посаду підписують зобов'язання щодо збереження банківської таємниці. Керівники та службовці банків зобов'язані не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб конфіденційну інформацію, яка стала відома їм при виконанні своїх службових обов'язків. Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Аналізуючи зазначені норми, суд вказує на те, що рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, банк має вживати всіх передбачених заходів для її збереження, а коло осіб, яким можливе надання такої інформації, обмежене, і клієнти банку не входять до кола таких осіб.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачу як клієнту банку на момент укладення договорів та здійснення трансакцій про існування постанови Правління Національного банку України від 12.06.2014 № 349/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Актив-Банк» до категорії проблемних», відомо не було та не могло бути, з огляду на її таємність.

В той же час, як видно з повідомлення про нікчемність правочинів, надісланого уповноваженою особою Фонду позивачу, свою позицію про визнання спірних правочинів нікчемними відповідач також обґрунтовує посиланням на ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, таке повідомлення не містять, а ні жодного чіткого посилання на зазначені підстави нікчемності правочинів, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перелік яких є вичерпним, а ні обґрунтування того, яким саме чином укладені позивачами договори та здійснені трансакції порушують публічний порядок, а відтак - не відповідають визначенню рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки є необґрунтованими та винесеними всупереч вимогам законодавства.

Таким чином, доводи відповідачів про можливе дроблення рахунків інших вкладників банку є виключно їх припущеннями та не можуть бути причиною позбавлення позивача його законного права на отримання відшкодування за вкладом, оскільки такі припущення не підтверджуються належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Згідно з п. 2 роз. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення № 14) уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду: перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

У відповідності до п. 5 роз. ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо відмови у включені позивача, який є власником грошових коштів у розмірі 200000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Актив-банк», до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов'язання Фонду включити позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Актив-Банк» за рахунок Фонду є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом, тобто заявлені позивачем до Фонду вимоги є передчасними. Даним суб'єктом не порушено право позивача на відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду, оскільки лише за наслідком вчинення дій саме Уповноваженою особою будуть вчинятися дії Фондом.

При цьому, позовні вимоги в частині зобов'язання Уповноважену особу та Фонду здійснити на користь позивача виплату грошових коштів у розмірі 200000,00 грн. є такими, що також не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, Уповноважена особа не здійснює відшкодування коштів за вкладами, а лише подає до Фонду інформацію про особу, як владника банку який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, по-друге, Фонд вчиняє дії щодо виплати грошових коштів за вкладами після подання Уповноваженої особи до Фонду інформації про особу, яка має право має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам Уповноважена особа, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Водночас, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, а також з метою повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Актив-Банк» за рахунок Фонду.

Позивач про присудження судових витрат на його користь не просив.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (01011, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Актив-Банк» щодо відмови у включені ОСОБА_1, який є власником грошових коштів у розмірі 200000,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк», до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. У решті позовних вимог відмовити.

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко