Справа № 673/1055/17
Суддя: Дворнін О. С.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/1055/17
Провадження № 2-а/673/15/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2018 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області,

що діє як адміністративний суд,

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, посилаючись на те, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії. 10.10.2011 року йому була встановлена інвалідність I А групи довічно, внаслідок захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у звязку з чим він має право на отримання одноразової компенсації при встановленні інвалідності у розмірі 60 мінімальних заробітних плат на момент виплати, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 17.05.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок виплаченої йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак письмовим повідомленням від 18.05.2017 року відповідач повідомив, що компенсацію за встановлення І групи інвалідності позивачу було виплачено в березні 2012 року в розмірі 379,30 грн., у відповідності з діючим на той час законодавством. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової компенсації відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними та просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому одноразову компенсацію в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, наведених у позовній заяві, та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, представник відповідача надав письмове заперечення проти позову, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється управлінням соціального захисту населення на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 01.08.1996 року компенсація та допомога, передбачені вказаною статтею Закону, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 (836-96-п) «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і становлять, зокрема, для інвалідів І групи 379,30 грн. Постановою Верховної Ради України від 20.02.1996 року №49/96-ВР було визначено, що до внесення відповідних змін до чинного законодавства виплати, крім пенсій, тарифні ставки та оклади, розраховані на основі мінімальної заробітної плати, здійснюються (застосовуються) в розмірах, які діють за станом на 01.02.1996 року. Надалі розміри вказаних виплат визначаються Кабінетом Міністрів України до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 67 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, компенсацію за встановлення І групи інвалідності позивачу було виплачено в березні 2012 року в розмірі 379,30 грн., у відповідності з діючим на той час законодавством. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а тому він просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії.

10.10.2011 року йому була встановлена інвалідність I А групи довічно, внаслідок захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

17.05.2017 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації із заявою щодо правильності перерахунку та виплати йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом.

Відповідач своїм листом від 18.05.2017 року № 196/01-26 відмовив позивачу у перерахунку одноразової компенсації із посиланням на те, що компенсацію за встановлення І групи інвалідності позивачу було виплачено в березні 2012 року в розмірі 379,30 грн., у відповідності з діючим на той час законодавством.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначається Законом України № 796-XII від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 48 цього Закону одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сімям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (частина 3 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», встановлений розмір одноразової компенсації інвалідам І групи в сумі 379,30 гривні.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 закріплено, що в одних законах безпосередньо встановлено розміри соціальних виплат, а в інших їх визначення віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень Закону № 796-XII визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 визначено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади,

виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, визначаючи розмір одноразової компенсації, відповідач повинен був керуватися положеннями Закону, в редакцій чинній на час виникнення у позивача права на отримання такої компенсації.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

На даний час вищезазначені прикінцеві положення та постанова Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», є діючими та не визнані неконституційними.

В подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 760 від 26.10.2016 року якою був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі Порядок № 760).

Порядок № 760 регулює питання здійснення виплати передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.

Відповідно до п.2 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Пунктом 3 Порядку № 760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ від 17 серпня 2002 року № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Як встановлено судом, інвалідність позивача внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, була встановлена 10.10.2011 року.

Тобто, з 10.10.2011 року позивач має право на виплату одноразової компенсації, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, а також враховуючи положення ст. 77 КАС України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та наявні підстави для зобовязання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову компенсацію за встановлення першої групи інвалідності у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством України на день встановлення інвалідності, відповідно до діючої на той час частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично виплаченої суми.

Вирішуючи питання щодо пропуску позивачем строку звернення з адміністративним позовом до суду, судом враховується наступне.

Відповідно до частини 3 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом, позивач дізнався про порушення свого права із письмової відповіді відповідача від 18.05.2017 року, оскільки до того часу вважав, що одноразову допомогу йому було виплачено згідно чинного законодавства України та не володів інформацією про дійсний розмір можливих виплат одноразової допомоги. Крім того, позивач посилається на те, що через отримані ним тяжкі захворювання, зокрема, перенесені ним два інсульти, ампутацію нижньої кінцівки, внаслідок чого він був позбавлений можливості пересуватися, він не мав змоги раніше звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Судом приймаються до уваги такі його доводи, оскільки вони підтверджуються наявною в матеріалах справи медичною документацією, у звязку з чим суд вважає, що встановлений законодавством строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, а тому наявні підстави для його поновлення.

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 8,9, 22, 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області щодо відмови в перерахунку та виплаті одноразової грошової компенсації за встановлення першої групи інвалідності у відповідності до ч.1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову компенсацію за встановлення першої групи інвалідності у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством України на день встановлення інвалідності, відповідно до діючої на той час частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично виплаченої суми.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Складання постанови у повному обсязі було відкладено на десять днів з дня закінчення розгляду справи, у звязку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 13.03.2018 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач ОСОБА_3, адреса проживання (реєстрації): пров. Стадіонний, 7, смт. Вовковинці, Деражнянський район, Хмельницька область, індекс 32223; паспорт серії НА номер 012261, виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 03.10.1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області, , адреса: вул. Миру, 37, м. Деражня, Хмельницька область, індекс 32200.

Суддя: ОСОБА_4