Справа № 206/6691/17(2-а/206/11/18)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 року м. Дніпросправа № 206/6691/17(2-а/206/11/18)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2018 року (суддя Зайченко С.В., м. Дніпро, повний текст постанови складено 12.01.2018 року) у справі № 206/6691/17 (2-а/206/11/18) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов'язання відшкодувати кошти,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач), в якому просив скасувати постанову відповідача ЕАА № 229471 від 07.12.2017 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; зобовязати УДСКУ у Дніпропетровській області відшкодувати йому кошти за сплачений ним згідно постанови ЕАА № 22941 від 07.12.2017 року штраф у сумі 255 грн., шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що відповідачем по справі доводи порушення ним правил дорожнього руху не підтверджуються належними доказами, показаннями свідків. показаннями технічних приладів та технічних засобів. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Апелянт вказував, що він не погоджується з вчиненням ним 07.12.2017 року порушенням правил дорожнього руху порушення правил дорожньої розмітки, на відеозаписі видно, що дійсно погоджується з вчиненим порушення, однак таке пояснення надати після вчинення щодо нього представниками правоохоронних органів психологічного тиску. Апелянт вказував, що відеозапис наданий позивачем не містить фіксації можливого порушення вимог дорожньої розмітки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та обєктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції посилався на те, що порушення Правил дорожнього руху зафіксовано відео засобами, вбачається дата та час відеозапису, номер запису, на якому зафіксовано транспортний засіб позивача, пояснення позивача, де він не заперечував факт здійснення ним правопорушення, а саме рух прямо в ряду, який дозволяв рух тільки ліворуч. З відеозапису вбачається, як позивачу було оголошено відповідачем, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснено його права і обов'язки, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача щодо позбавлення його можливості скористатися своїми та порушення вимог щодо процедури розгляду його справи.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 07.12.2017 року стосовно ОСОБА_2 було складено постанову серії ЕАА № 229471, відповідно до якої, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 07.12.2017 року о 09 год. 36 хв. у м. Дніпро шосе Запорізьке 62К, здійснював рух та не виконав вимоги дорожнього знаку «рух ліворуч», здійснив рух прямо, чим порушив п. 5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_2 постанову підписав, отримав її копію.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_2 не заперечував проти того, що 07.12.2017 року він, керуючи транспортним засобом, порушив правила знаку 5.16 та замість обовязкового повороту проїхав прямо, вказував, що не встиг виконати перестроювання автомобілем.

Як вбачається з відеозапису, здійсненого відповідачем, підтверджується вчинення ОСОБА_2 порушення п. 5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, а саме, керуючи транспортним засобом Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро шосе Запорізьке 62К біля крамниці «Епіцентр», проїхав прямо по крайній лівій смузі дороги, у той час, як дорожній знак та дорожня розмітка вказували лише на проїзд наліво без проїзду прямо. З відео вбачається, як повз автомобіль інспектора патрульної поліції, автомобіль Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 їде саме у крайній лівій смузі. На відеозаписі, здійсненого відповідачем, зафіксовано процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення.

З відеозапису не вбачається, що інспектором при складанні постанови, здійснювався будь-який тиск на позивача, натомість вбачається додержання порядку складання оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, наявний відеозапис, яким встановлено порушення позивачем правил дорожнього руху.

Згідно п. 5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, інформаційно-вказівний знак «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно п. 1.18 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, горизонтальна розмітка показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах.

Згідно п. 2.3 розділу 2, п. 8.2 розділу 8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або Державтоінспекції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2018 року у справі № 206/6691/17 (2-а/206/11/18) залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова