Справа № 808/573/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2018 року (о 09 год. 50 хв.)Справа № 808/573/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., за участю секретаря судового засідання Стратулат С.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, пр. Соборний, буд. 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський торгівельний дім» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 71, ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський торгівельний дім» (далі відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 94 113,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобовязань з податку на додану вартість та з податку на прибуток, нарахованих податковим органом за результатами перевірок, а також самостійно визначених податкових зобовязань у податкових деклараціях. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 94 113,49 грн.

Ухвалою судді від 19.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 15.03.2018. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву. Відповідач про день, час та місце судового засідання, відповідно до приписів частини 11 статті 126 КАС України вважається таким, що повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

ТОВ «Таврійський торгівельний дім» () є юридичною особою, яка зареєстрована 10.08.2001 за № 1 034195.

Так, судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 94 113,49 грн., у т.ч.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 43351 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств 50762,49 грн., який виник на підставі наступного.

16.07.2015 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість № НОМЕР_1 за червень 2016 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 43181 грн.

На підставі акту перевірки № 217/153/31637969 від 21.08.2015, яким встановлено порушення відповідачем вимог пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 14.09.2015, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем: податок на додатку вартість у розмірі 170 грн. Указане рішення надсилалось на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 21.09.2015. Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобовязання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Таким чином, сума податкового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 43351 грн.

22.02.2016 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток № НОМЕР_3 за 2015 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 50504 грн.

23.02.2017 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток № НОМЕР_4 за 2016 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 157 грн.

На підставі акту перевірки № 315/15/31637969 від 31.07.2015, яким встановлено порушення відповідачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_5 від 17.08.2015, яким відповідача зобовязано сплатити штраф за платежем: податок на прибуток у розмірі 20 %, що становить 206,60 грн. Указане рішення надсилалось на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 20.08.2015. Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобовязання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З урахуванням наявної у відповідача переплати у розмірі 105,11 грн., сума податкового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_5 від 17.08.2015 становить 101,49 грн.

Таким чином, сума податкового зобовязання з податку на прибуток становить 50762,49 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 12.05.2015 на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 07.05.2015 № 423-23 на суму 5894 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 14.05.2015.

У звязку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДФС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що самостійно визначені податкові зобовязання у податкових деклараціях № НОМЕР_1 від 16.07.2015, № НОМЕР_3 від 22.02.2016, № НОМЕР_4 від 23.02.2017 відповідачем сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 14.09.2015, № НОМЕР_5 від 17.08.2015 надсилались на адресу відповідача, та отримані уповноваженою особою товариства 21.09.2015 та 20.08.2015 (відповідно). Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобовязання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 12.05.2015 на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 07.05.2015 № 423-23 на суму 5894 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 14.05.2015. Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога від 07.05.2015 № 423-23 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у звязку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 94 113,49 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський торгівельний дім» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 71, ), а також з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків податковий борг у загальному розмірі 94 113,49 грн. (девяносто чотири тисячі сто тринадцять гривень 49 копійок) у тому числі:

податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 43351 грн. (сорок три тисячі триста пятдесят одна гривня) на користь УК у Олександрівському районі м. Запоріжжя, код одержувача: 38025440 в ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу: 14060100 на р/р 0003;

податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 50762,49 грн. (пятдесят тисяч сімсот шістдесят дві гривні 49 копійок) на користь УК у Олександрівському районі м. Запоріжжя, код одержувача: 38025440 в ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.03.2018.

Суддя Ю.В. Калашник