Справа № 822/549/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/549/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля" до управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/53 від 10 січня 2018 року, якою до товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля" застосовано штраф в розмірі 3200 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 22-24/347-ІВ від 21 грудня 2017 року зафіксовано факт та процедуру проведення головним державним інспектором позапланової перевірки позивача.

На підставі вказаного акту позапланової перевірки начальник управління Держпраці у Хмельницькій області прийняв постанову № 22/53 від 10 січня 2018 року, якою до товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля" застосовано штраф в розмірі 3200 грн.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню зважаючи на те, що фактично відповідачем була проведена позапланова перевірка, а не інспекційне відвідування з питань додержання позивачем законодавства про працю, за результатами чого складено акт позапланової перевірки.

На думку позивача, такий акт перевірки не може бути юридичною підставою для винесення постанови про накладення штрафу, оскільки такий не відповідає вимогам Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295.

За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення суду за змістом позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданого відзиву на даний адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву зазначила, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що головним державним інспектором управління Держпраці у Хмельницькій області правомірно складено акт за формою, яка була затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року, оскільки така була чинною на момент проведення інспекційного відвідування та складання акту перевірки.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що управлінням Держпраці у Хмельницькій області за зверненням Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області № 8139/05 від 31.07.2017 року, на підставі наказу від 13.12.2017 року № 541, направлення на проведення інспекційного відвідування від 14.12.2017 року № 363/17, здійснений позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля", який здійснює свою діяльність за адресою: вул. Бойчука, 16-А, с. Песець, Новоушицький район, Хмельницька область,32625, за результатами якого складений акт перевірки № 22-24/347-ІВ від 21 грудня 2017 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме: не забезпечення позивачем обовязку щодо своєчасного повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу до фактичного їх допуску до роботи.

Так, позивачем, в порушення вищезазначених вимог законодавства, 04.05.2017 року допущені до роботи два працівники (робітники з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_3 та ОСОБА_4О.), повідомлення про прийняття на роботу яких подане до фіскального органу лише 16.11.2017 року.

Враховуючи виявлені порушення під час перевірки позивача, управлінням Держпраці в Хмельницькій області прийнято припис № 22-24/347-ІВ-183 від 21.12.2017 року, яким позивача зобов'язано дотримуватись вимог частини 3 статті 24 КЗпП України та у строк до 21 січня 2018 року письмово проінформувати відповідача про виконання вимог припису.

В подальшому, повідомленням про розгляд справи з накладення штрафу від 28.12.2017 року № 6729/17 позивача проінформовано про те, що розгляд справи про порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 265 КЗпП України та яке зафіксоване у акті перевірки від 21.12.2017 року № 22-24/347-ІВ відбудеться 10.01.2018 року о 13 год. 20 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 74, 3 поверх, кабінет № 24.

За результатами розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на позивача, управлінням Держпраці в Хмельницькій області 10.01.2018 року винесена постанова № 22/53 про накладення штрафу на позивача у розмірі 3200 грн., яку того ж дня направлено на адресу позивача.

Штраф накладений на позивача за допущення до роботи двох працівників без повідомлення про прийняття їх на роботу до фіскального органу, що є порушенням частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Позивач не погодився із правомірністю постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/53 від 10 січня 2018 року та звернувся до суду із вимогами про визнання її протиправною та скасування.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V, заходи контролю здійснюються органами, зокрема, державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок від 26.04.2017 року № 295), відповідно до якого інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (далі органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі контрольні повноваження).

Згідно з пунктом 2 Порядку від 26.04.2017 року № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Отже, з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційних відвідувань.

Згідно із пунктом 5 Порядку від 26.04.2017 року № 295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу.

Відповідно до пункту 4 Порядку від 26.04.2017 року № 295, порядок складення та форми акта, довідки, припису, вимоги визначаються Мінсоцполітики. Форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Як зазначив представник відповідача під час розгляду справи, на момент проведення інспектування та складання акту перевірки, Міністерством соціальної політики України не було затверджено відповідної форми акту/довідки інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) аналізу стану дотримання законодавства про працю, у зв'язку із прийняттям Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295.

Тобто, на офіційному веб-сайті Держпраці рішення Мінсоцполітики про форми акта, довідки, припису, всупереч вимог пункту 4 Порядку від 26.04.2017 року № 295, було відсутнє.

Проте, відповідно до пункту 14 Порядку від 26.04.2017 року № 295, під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право, зокрема, не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі, якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню.

Тобто, позивач, за викладених обставин на підставі пункту 14 Порядку від 26.04.2017 року № 295 мав право не допустити посадову особу відповідача до інспекційного відвідування.

Однак, позивач таким правом не скористався та допустив посадову особу управління Держпраці в Хмельницькій області до проведення інспекційного відвідування.

З огляду на те, що нові форми актів з інспекційного відвідування не були затверджені Міністерством соціальної політики України, а також враховуючи, що позивач допустив відповідача до проведення цього заходу, суд вважає, що посадова особа управління Держпраці в Хмельницькій області, яка проводила інспекційне відвідування позивача правомірно склала акт за формою, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року та яка була чинною на момент проведення інспекційного відвідування та складання акту.

При цьому, суд звертає увагу на те, що проведення відповідачем інспекційного відвідування на підставі нового Порядку від 26.04.2017 року № 295 та з використанням форм документів, затверджених відповідно до раніше прийнятого наказу Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, не свідчить про те, що відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Враховуючи викладене, використання уніфікованих форм акту перевірки при проведенні інспекційних відвідувань, які за своїм змістом є абсолютно ідентичними заходам державного нагляду, не є підставою для визнання їх протиправними.

Оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу прийнята управлінням Держпраці у Хмельницькій області, у зв'язку з виявленням в ході заходу державного нагляду (контролю) порушення позивачем законодавства про працю.

Факт наявності даних порушень позивачем не оскаржується, а те, що зазначені порушення зафіксовані в єдиній чинній, на момент здійснення заходу державного нагляду, уніфікованій формі акту перевірки, не може бути підставою для визнання постанови про накладення штрафу - незаконною.

Крім того, діяльність відповідача направлена на захист суспільних відносин, що виникають у сфері законодавства про працю та зайнятості населення, зокрема, у спірних правовідносинах діяльність відповідача спрямована на проведення перевірки фактів, викладених у листі Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області № 8139/05 від 31.07.2017 року.

Отже, оскаржувана постанова управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/53 від 10 січня 2018 року, якою до товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля" застосовано штраф в розмірі 3200 грн. є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та прийнята з урахуванням завдань, які стоять перед відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Поділля" (вул. Бойчука, 16-А, с. Песець, Новоушицький район, Хмельницька область, 32625, ) до управління Держпраці у Хмельницькій області (вул. Кам'янецька, 74, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20 березня 2018 року

Головуючий суддя ОСОБА_5