Справа № 503/2549/17
Суддя: Гура А. І.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 503/2549/17
Провадження № 2-а/503/7/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Кодимський районний суд, в складі:

головуючого судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач інспектор ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 22 грудня 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління національної поліції України в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови інспектора ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 13 грудня 2017 року стосовно нього інспектор ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.6 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 170 грн. за те, що 13 грудня 2017 року він в місті Кодимі, Одеської області по вулиці Соборній, керуючи автомобілем марки «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_1, буксирував причіп марки КРЕОН, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п.п. 30.2 ПДР. Фактично він буксирував придбаний (новий) причіп, який придбав у виробника, до місця призначення, а не експлуатувався ним. Більш того він надав відповідачеві для огляду доручення від виробника (Кременчуцьке учбово-виробниче підприємство УТОС), яке дає право на перегін автомобільного причіпа по території України. Вважає дії відповідача незаконними. Справа інспектором була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило його скористатися своїм правом, передбаченим ст. 268 КУпАП. Крім того, відповідачем були порушені вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Просить визнати постанову БР №579531 від 13 грудня 2017 року інспектора ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.6 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 170 грн. незаконною та скасувати.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд спраив за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності суб'єкта оскарження, який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення БР №№579531 від 13 грудня 2017 року, складеної інспектором ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ст. 121 ч.6 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 170 грн.(а.с.20).

Згідно Доручення Кременчуцького учбово-виробничого підприємства, Українського Товариства Сліпих (УТОС) ОСОБА_1 доручено право на перегін по теритиорії України причепа автомобільного, рама №48W1B81, що належить Кременчуцькому учбово-виробничому підприємству, Українського Товариства Сліпих (УТОС), доручення дійсне з 11 по 21 грудня 2017 року (а.с.7).

Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача повинні бути задоволеними в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому, суд приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Однак, судом встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

З огляду на вказане суд зазначає про наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов'язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП.

Однак, такий протокол останнім складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Судом встановлено, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції не наддав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обв'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Постанова про адміністративне правопорушення складена за наслідками його розгляду інспектора поліції не можуть оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України, оскільки заперечуються позивачем, і інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП є недоведеним.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Отже, викладені в постанові факти під час розгляду справи в суді не знайшли свого підтвердження, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 579531 від 13 грудня 2017 р. слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 6, 8-10, 13, 14, 19, 32, 72-79, ст. 94, 126, 205, 210-211, 225, 227, 241-246, 250, 295 КАС України, ст. 33-35, 135, 251, ст. 287-289 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора ГРАП ВОД ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 579531 від 13.12.2017 р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, у відповідності до Розділу VІІ Перехідних положень п. 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційного суду через Кодимський районний суд Одесьокї області області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.І.ГУРА