Справа № 362/1430/18
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1430/18
Провадження № 2-а/362/81/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судового засідання Хоменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області адміністративну справу за позовом Васильківського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до особи без громадянства ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 23 березня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками Управління карного розшуку ГУ НП України в Київській області був виявлений відповідач та доставлений до Васильківського РВ УДМС України в Київській області, який знаходиться на території України без наявних законних підстав, які б надавали право його законного перебування на визначений термін.

В результаті проведення перевірки зазначеної особи було встановлено, що він рішенням Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області № 03.01/65 від 01.06.2017 року він був позбавлений дозволу на імміграцію в Україну, яке ним оскаржено.

Станом на 23 березня 2018 року триває апеляційне провадження на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року по адміністративній справі № 813/2335/17, яким було скасовано вищезазначене рішення ГУ ДМС у Львівської області.

Також відповідач заявив, що законного джерела існування, власності, коштів на існування та постійного місця проживання він не має.

Посилаючись на порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо перебування на території України, позивач просив винести рішення про затримання відповідача з метою його ідентифікації з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, допустивши його негайне виконання.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач та його представники вимоги позову не визнали, стверджуючи, що ОСОБА_1 має право постійного проживання на території України, йому присвоєний ідентифікаційний номер та у нього є закордонний паспорт, виданний Державою України. Він проживає у цивільному шлюбі з громадянкою України від якої є неповнолітній син та вона вагітна другою дитиною.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (на далі «Закон»), іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з вимогами ч.2 ст.32 Закону, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Як вбачається з положень ч.1 і ч.2 ст.30 Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо: вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення;або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик її втечі, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Судом достовірно встановлено, що 23 березня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері співробітниками Управління карного розшуку ГУ НП України в Київській області був виявлений та доставлений до Васильківського РВ УДМС України в Київській області відповідач у справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не мав при собі будь-яких документів, на обґрунтування наявності у нього правових підстав для перебування на території України з визначенням відповідного терміну.

В результаті проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою без громадянства та позбавлена дозволу на імміграцію в Україну рішенням Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області № 03.01/65 від 01.06.2017 року.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача та його відповідачів, оскільки ними надані тільки копії документів: право відповідача на проживання на території України, присвоєння йому ідентифікаційного номеру та закордонного паспорту, які потребують перевірки, тобто, фактично ідентифікації з особою відповідача.

Крім того, суд зазначає, що судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року по адміністративній справі № 813/2335/17, яким було скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області № 03.01/65 від 01.06.2017 року, не набрало законної сили. При цьому під час судового засідання по вищезазначені справі особа ОСОБА_1 судом не встановлювалася оскільки в судовому засіданні його інтереси представлялися представниками.

Документи та ствердження відповідача щодо вагітності громадянки ОСОБА_2 та її вагітності через цивільній шлюб з відповідачем, та наявності у них спільної неповнолітньої дитини, нічим не підтверджені.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, а також відсутності доведеності наявності законних підстав для перебування особи без громадянства, суд вважає, що є всі підстави для затриманням відповідача та поміщенням його до Пункту тимчасового тримання з метою його ідентифікації, при цьому суд враховує, що з матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 загрожують національній безпеці України, громадському порядку, здоровю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України.

Він неодноразово затримувався співробітниками поліції за порушення правил перебування на території України.

Крім того, відповідач перебуває на обліку в базах Інтерполу Грузії та Російської Федерації.

Суспільна небезпечність перебування ОСОБА_1 на території України полягає у встановленні ним контролю за діяльністю організованих злочинних угруповань, які вчиняють тяжкі або особливо тяжкі злочини. Він зберігає і розвиває злочинні традиції, ідеї, погляди з метою залучення до злочинної діяльності молоді. Намагається контролювати лідерів організованих злочинних угруповань, які діють на території одного (кількох) регіонів та збільшувати масштаби діяльності їх злочинної організації. Координує і узгоджує свої дії з лідерами криміногенного середовища.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 23, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 9, 10, 11, 77, 90, 242-246, 250, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Васильківського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області задовольнити.

Затримати особу без громадянства - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців Державної міграційної служби України, з метою ідентифікації на строк не більше шести місяців з дня затримання.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Корнієнко С.В.