Справа № 722/268/18
Суддя: Римлянська Г. О.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/268/18
Номер провадження 2-а/722/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВНО ОДДЗ батальйону 1 УПП у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Данчишина Юрія Орестовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом до суб'єкта владних повноважень інспектора ВНО ОДДЗ батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Данчишина Ю.О.

В позовній заяві посилався на те, що 16.02.2018 року у Сокирянському районному Відділі державної виконавчої служби він отримав копію постанови серії БР № 432187 від 27.10.2017 року, винесеної 27.10.2018 року інспектором ВНО ОДДЗ батальйону №1 УПП у м.Львів ДПП лейтенантом поліції Данчишиним Ю.О.

В даній постанові зазначено, що він 27.10.2017 року о 14 год. 44 хв., керуючи транспортним засобом DAF XF95480HM Spaзe, номерний знак НОМЕР_1/н.п.НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Чоп, на 503+350 км здійснив перевезення вантажу (щебінь), навантаження на строєні осі становить 25100 кг, що перевищує допустимі 22 тонни, чим порушив п.22.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. Відповідачем на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вищевказану постанову вважає протиправною та просить її скасувати, а провадження по справі закрити з наступних підстав:

Дійсно, у вказані в постанові день, час та на місці він керував вищевказаним вантажним транспортним засобом та його автомобіль було зупинено посадовими особами Укртрансбезпеки у Львівській області разом з інспектором ВНО ОДДЗ батальйону №1 УПП у м. Львів ДПП та проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля, за результатами якого було складено акт про перевищення та розрахунок плати за проїзд (які були оскаржені власником транспортного засобу ТОВ «Нептун» до Львівського окружного адміністративного суду, результати розгляду вказаного позову йому не відомі) і звинувачено його в тому, що він здійснював перевезення вантажу (щебінь), навантаження на строєні осі становить 25100, що перевищує допустимі 22 т., тим самим порушив п.22.5 ПДР України, за що ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 432187 від 27.10.2017 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в порушення вимог пункту 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі інспектор поліції не роз'яснив йому права і обов'язки визначені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Крім того, йому було відмовлено у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. Тобто, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, відповідач протиправно позбавив його такого права.

Також в порушення вимог ст.251, 283 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 432187 від 27.10.2017 року не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.

Крім того, в даній постанові посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами, що не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції.

Також йому не було надано протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, крім того не повідомлено назву вагового комплексу на якому було здійснено ваговий контроль, що є грубим порушення Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

Крім того, вагово-габаритний контроль транспортного засобу здійснювався пересувним обладнанням, яке перебувало на місці проведення контролю не тривалий час, а після його здійснення було згорнуто. Крім того, пересувний вимірювальний прилад при проведенні вагово-габаритного контролю знаходився на нерівній ділянці дороги зі значним кутом, що не відповідає технічним вимогам до стану облаштування дорожнього полотна, що також є порушенням з боку посадових осіб щодо облаштування місця ППГВК, що призвело до значного спотворення результатів вагово-габаритного контролю.

Він повідомив працівників Укртрансбезпеки та відповідача, що здійснює перевезення подільного рухливого вантажу - щебеню, методика зважування якого відсутня та відповідно до розпорядження директора ТОА «Нептун-СВ» він щогодини проводив вирівнювання щебеню на осі автомобіля. Отже, з моменту останнього вирівнювання до зупинення транспортного засобу ним було пройдено 50 км і не погодившись із результатами проведеного вагово-габаритного контролю він попросив здійснити повторне зважування, однак йому було необґрунтовано відмовлено.

Вищезазначені факти грубо порушують п.22 Порядку в якому чітко зазначено, що у разі виявлення порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів у межах пересувного пункту такий транспортний засіб супроводжується до найближчого стаціонарного пункту або до спеціально відведених місць патрульним автомобілем відповідного підрозділу МВС. Рух зазначеного транспортного засобу дозволяється після отримання дозволу на рух.

Крім того п.24 Порядку регламентовано, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи (п.7 Інструкції).

Будь-яких з вище наведених доказів його вини не надано. У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України, є лише його суб'єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Вказане вище, на його думку, свідчить про те, що поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Просив суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Данчишин Ю.О. та представник відповідача і третьої особи Управління Патрульної поліції м.Львів Яцюк Н.М., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили. При цьому, представник третьої особи надіслав на адресу суду письмове клопотання щодо відкладення розгляду справи, у задоволенні якого ухвалою суду від 20.03.2018 року відмовлено.

Ч.4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 27.10.2017 року інспектором ВНО ОДДЗ батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції Данчишиним Ю.О. було винесено постанову серії БР № 432187 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 27.10.2017 року о 14 год. 44 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, на 503+200 км, керуючи транспортним засобом DAF XF95480, державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом SPAЗЕ номерний знак НОМЕР_3, здійснював перевезення вантажу (щебінь), навантаження на строєні осі становить 25100 кг, що перевищує допустимі 22 т., чим порушив п.22.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач зазначає, що він правопорушення не вчиняв, посилається на відсутність доказів вчинення правопорушення, а тому факт правопорушення є недоведеним.

Так, згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпункт 3 пункту 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п. 1 Порядку).

Згідно з підпунктами 1, 2, 4, 6-9 пункту 2 Порядку автоматичний зважувальний пункт - технічні засоби автоматичного визначення вагових та інших параметрів транспортного засобу з одночасною його фотофіксацією та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі-стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі-пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Відповідно до пункту 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснюється на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пункт 6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пунктів 15-18 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль; габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль; габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення); у разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред'явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу DAF XF95480, державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом SPAЗЕ номерний знак НОМЕР_3, яким керував позивач, повинно бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

Як вбачається із матеріалів справи, зупинку транспортного засобу позивача було здійснено на 503+200 км. а/д М-06 Київ-Чоп, проте не зазначено про наявність стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю. Відповідачем не надано будь-яких доказів того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики, і що здійснювалося принаймні будь-яке вимірювання. Крім того, в постанові БР № 432187 від 27.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення також не зазначено, яким приладом здійснювався замір габаритів транспортного засобу позивача, і на підставі чого визначено навантаження на строєні осі 25100 кг., жодних доказів з цього приводу відповідачем не надано.

Відповідно до положень ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень зазначеної норми закону, ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі від 03.03.2018 року було витребувано від третьої особи - Управління Патрульної поліції м.Львів матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за результатами розгляду якої винесено оскаржувану постанову, з метою підтвердження або спростування обставин, зазначених в позовній заяві, однак представник відповідача та третьої особи Яцюк Н.М. дані матеріали суду не надав Я.

Також, на спростування обставин неправомірності постанови, зазначених позивачем в позовній заяві, відповідач та його представник не подали до суду докази: щодо наявності свідоцтва про метрологічну перевірку вагового комплексу; щодо місця та умов його розміщення, які б відповідали вимогам Положення; щодо дотримання відповідачем вимог ст.280 КУпАП під час розгляду справи щодо позивача; щодо роз'яснень позивачу вимог ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; щодо способу фіксації вчинення правопорушення; щодо здобуття відповідачем доказів винуватості позивача до моменту винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, враховуючи, що докази, які б підтверджували перевезення ОСОБА_1 вантажу з перевищенням габаритних обмежень, відповідачем суду не надані, суд приходить до висновку про те, що відповідач не довів в суді правомірність винесеної ним постанови та, відповідно, вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, тому є підстави стверджувати про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача щодо порушення відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови вимог законодавства щодо відмови у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи, для забезпечення участі захисника, а також в результаті не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі доводи не узгоджуються з Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі №25-рп/2015 та положеннями ст.258 КУпАП зі змінами, внесеними після винесення вказаного вище Рішення.

Також, суд відкидає інші доводи позивача про порушення відповідачем вимог законодавства, оскільки такі порушення є формальними та не тягнуть за собою неправомірність постанови.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а тому постанова серії БР № 4321987 від 27 жовтня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього - закриттю.

Керуючись ст.132-1, п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 280, ст. 293, КУпАП, ст.ст.9, 20, 72, 77, 211, 241-246, 286, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серія БР № 432187 від 27.10.2017 року, винесену інспектором ВНО ОДДЗ батальйону №1 УПП у м.Львів ДПП України лейтенантом поліції Данчишиним Ю.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.132-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 - закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського

районного суду Г.О.Римлянська