Справа № 330/276/18
Суддя: Федорець С. В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/276/18

2-а/330/11/2018

"19" березня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Федорець С.В.,

при секретарі Шеліповій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Якимівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (місце розташування: 72503, Україна, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Пушкіна 21, ЄДРПОУ відсутній) до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (місце проживання: Україна, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Широка 120) про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України за наступними підставами.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в ході проведення перевірки законності перебування на території України відповідача, було встановлено, що він, будучі громадянином ОСОБА_1, прибув до смт Якимівка 08.04.2017 року через КПП «Гоптівка» та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. З 05.07.2017 року, після закінчення визначенного 90-денного строку тимчасового перебування для іноземців на території України, ОСОБА_2 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, за що 15.11.2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Також 15.11.2017 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення №19 про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, згідно до якого він був зобов'язаний покинути територію України у термін до 04.12.2017 року з подальшою забороною в'їзду на територію України строком на три роки. Вказану постанову відповідач отримав, згідно до його розписки. Штраф ОСОБА_2 був сплачений 30.11.2017 року у повному обсязі. Однак, з території України не виїхав, для отримання статусу біженця не звертався.

На підставі викладеного позивач просить відповідача примусово видворити за межі України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся належним чином телефонограмою та за місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, в ході здійснення примусового приводу відповідача встановити місце знаходження відповідача не вдалося.

Враховуючи це, на підставі положень статті 268 КАС України, суд вважає відповідача повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (до матеріалів справи долучено телефонограму, інформація про справу оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади), та приходить до висновку про те, що у даному разі неприбуття у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Згідно статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненнями суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Право на таке звернення з позовом про примусове видворення до іноземця надано позивачеві у відповідності до статті 288 КАС України.

Таким чином, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом законно та діюче законодавство не вимагає жодних обов'язкових процедур щодо досудового врегулювання спору, який виник між позивачем та відповідачем.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_3 оглу прибув на територію України 08.04.2017 року через КПП «Гоптівка» по національному паспорту серії С01575978, виданому МВС ОСОБА_1 01.04.2017 року (а.с. 7).

З 05.07.2017 року громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_3 оглу проживає на території України безпідставно, з порушенням вимог діючого законодавства та ухиляється від виїзду з України.

За порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства 15 листопада 2017 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3 оглубуло складено протокол за адміністративне правопорушення ПР МЗП № 136537 за ознаками ч. 1. ст.203 КУпАП, та 15 листопада 2017 року начальником Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП № 136537 у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн (а.с. 10).

Штраф було сплачено відповідачем у повному обсязі (а.с. 11).

15 листопада 2017 року на виконання ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Якимівським районним сектором УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3 оглута відповідач зобов'язався добровільно виконати рішення про примусове повернення, а саме покинути територію України у термін до 04 грудня 2017 року (а.с. 13-14).

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3 оглу було повідомлено, що у випадку невиконання ним рішення про примусове повернення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Крім того, ст.4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не повідомлено.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ж статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідачів поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, який не має офіційного джерела існування, що також стало підставою для його ухилення від виїзду за межі території України у зв'язку з прийняттям 15 листопада 2017 року органом ДМС рішення про його примусове повернення з території України, є достатньою підставою для примусового видворення його з України за судовим рішенням.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги позивача засновані на законі, є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та вважає можливим видворити з території України іноземця громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3 оглу, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії С01575978, виданий МЗС ОСОБА_1 від 01.04.2017 року терміном дії до 31.03.2027 року.

Крім того суд вважає необхідним роз'яснити, що відповідно до п. 22 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» стосовно іноземців та осіб без громадянства, котрі не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 2, 19, 30, 139, 241 246, 250, 268, 288, 382 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Якимівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України, - задовольнити повністю.

Громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Юніса ОСОБА_3 Оглу, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина ОСОБА_1 серії С01575978, виданий МЗС ОСОБА_1 від 01.04.2017 року терміном дії до 31.03.2027 року примусово видворити за межі України.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Федорець С.В.