Справа № 815/3479/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3479/17

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Семенюка Г.В.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника апелянтів ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДФС в Одеській області та Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року прийняту у відкритому судовому засіданні у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" до Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 30 грудня 2016 року, № від 07 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" (далі - позивач, ТОВ "Укркур'єр") звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу TOB "Укркур'єр" () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4936599 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями (основним платежем) на суму 3291066 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1645533 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу - TOB "Укркур'єр" () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 3103670 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням (основним платежем) на суму 2638429 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 465241 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу - TOB "Укркур'єр" () зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 7264 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - Головним управлінням ДФС в Одеський області 07 квітня 2017 року, згідно з яким позивачу - TOB "Укркур'єр" () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 168356 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням (основним платежем) на суму 112237 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56119 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з постановою суду ГУ ДФС в Одеській області та ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області подали апеляційні скарги, які ухвалами апеляційного суду від 02 січня 2018 року були залишені без руху для усунення недоліків, а саме для надання доказів неможливості своєчасної сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами та відстрочено апелянту сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини справи.

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України, на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Жуковського С.О. від 28 вересня 2016 року про проведення документальної позапланової перевірки, відповідно до наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1299 від 18 листопада 2016 року, на підставі направлень на перевірку №№ 000628/1547, 000625/1544, 000626/1545, 000627/1546, 001052/1553 від 18 листопада 2016 року, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2016 року, іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2016 року.

За наслідками перевірки складено акт № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14 грудня 2016 року (т.1, а.с. 17-61), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

пп. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 638 429 грн., в тому числі 2015 рік в сумі 1 707 947 грн., півріччя 2016 року в сумі 930 482 грн.;

п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 Декларації в сумі 7 264 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01 січня 2015 року по 10 серпня 2016 року встановлено його заниження всього у сумі 3 291 066 грн., в тому числі лютий 2015 в сумі 52 160 грн., березень 2015 в сумі 93 872 грн., квітень 2015 у сумі 323 864 грн., травень 2015 в сумі 256 112 грн., вересень 2015 в сумі 251 547 грн., жовтень 2015 в сумі 324 336 грн., листопад 2015 в сумі 225 315 грн., грудень 2015 в сумі 268 046 грн., січень 2016 в сумі 188 842 грн., лютий 2016 з сумі 351 279 грн., березень 2016 в сумі 193 329 грн., квітень 2016 в сумі 140 658 грн., травень 2016 в сумі 239 494 грн., червень 2016 в сумі 259 128 грн., липень 1 181 грн., серпень 2016 в сумі 121 903 грн.

За результатами перевірки державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 30 грудня 2016 року, яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 936 599,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 3 291 066,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 645 533,00 грн. (т.1, а.с. 12-13);

№ від 30 грудня 2016 року, яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3 103 670,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 2 638 429,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 465241,00 грн. (т.1, а.с. 14);

№ від 30 грудня 2016 року, яким ТОВ "Укркур'єр" визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 7 264,00 грн. (т.1, а.с. 15);

20 січня 2017 року позивачем до Головного управління ДФС в Одеській області подано скаргу на податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30 грудня 2016 року (т.1, а.с. 72-80).

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області № 2149/10/15-32-10-01-07 від 21 березня 2017 року (т.1, а.с. 81-92):

залишено без змін податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30 грудня 2016 року, а первинну скаргу директора ТОВ "Укркур'єр" ОСОБА_3 - без задоволення;

донараховано суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 112 237 грн. та штрафних санкцій з вказаного податку на 56 118,50 грн.

Під час розгляду первинної скарги контролюючим органом було встановлено, що відповідно до п.123 ст. 123 ПК України з урахуванням висновків акта попередньої перевірки № 4229/15-53-14-03 від 11 серпня 2016 року та податкового повідомлення-рішення № від 05 вересня 2016 року про донарахування ПДВ та штрафних санкцій за заниження податку на додану вартість на суму 3 403 303 грн. штрафні (фінансові) санкції до ТОВ "Укркур'єр" повинні складати 1 701 651,50 грн. (3403303 грн.*50%:), а не 1 645 533 грн., як зазначено в податковому повідомленні-рішенні № від 30 грудня 2016 року.

07 квітня 2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акта № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14 грудня 2016 року та рішення Головного управління ДФС в Одеській області про результати розгляду первинної скарги № 2149/10/15-32-10-01-07 від 21 березня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 168 356,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 112 237,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 56 119,00 грн. (т.1, а.с. 16).

29 травня 2017 року (вих. № 11500/6/99-99-11-01-02-25) рішенням ДФС України залишено без змін податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30 грудня 2016 року та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07 квітня 2017 року (т.1, а.с. 93-98).

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючих органів, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить їх визнати протиправними та скасувати.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30 грудня 2016 року та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07 квітня 2017 року є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доводи апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах вказується на те, що зазначена постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянтів з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Згідно пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Згідно п.200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16 липня 1999 року визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже,будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24 травня 1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, із системного аналізу вищевикладених законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів (робіт, послуг) однією стороною, та їх отримання іншою стороною, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

З вищевикладеного вбачається, що виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Відтак, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі, якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. До того ж, наявність цивільно-правового договору також не є безумовним свідченням правомірності та реальності вчинення платником податку господарської операції навіть у тому разі, якщо такий договір не визнано недійсним у судовому порядку.

Оцінка суду.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ "Укркур'єр" () є: Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 53.20 Інша поштова та кур'єрська діяльність (основний);

Код КВЕД 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

З метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість, для встановлення реальності відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами, колегією суддів було ретельно досліджено матеріали справи та встановлено наявність в них первинних документів, та належність їх оформлення, що є доказом використання платником податків придбаних товарів (послуг) в межах господарської діяльності.

Окрім того, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за вказаними господарськими операціями суд апеляційної інстанції не обмежився перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а також здійснив оцінку всіх доказів в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Так, колегією суддів встановлено, що 15 січня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Край-Інвест» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 15/01-14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 3, а.с. 6-9).

На підтвердження факту виконання умов договору № 15/01-14 від 15 січня 2015 року позивачем надано засвідчені копії рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних тощо (т.3, а.с.14-250; т.4, а.с. 1-250; т.5, а.с. 1-173; т.13, а.с. 162-191).

02 квітня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (покупець) та TOB «Текко Маркет» (продавець) укладено договір поставки № 16/04-15, за умовами якого продавець зобов'язується поставити покупцеві товар (партію товару) у строки, в асортименті, кількості, які погоджені сторонами, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар відповідно до умов договору (т. 5, а.с. 174).

На підтвердження факту виконання умов договору № 16/04-15 від 02 квітня 2015 року позивачем надано засвідчені копії видаткових накладних, рахунків фактур, податкових накладних (т.5, а.с.175-183; т.13, а.с. 192-195).

02 червня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Ера торг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №74, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 5, а.с. 184-186).

На підтвердження факту виконання умов договору №74 від 02 червня 2015 року позивачем надано засвідчені копії рахунку-фактури, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстру переданої поліграфічної продукції для доставки, податкової накладної (т.5, а.с. 187-195; т.13, а.с.196-197).

01 вересня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «ДИ.Альянс» (виконавець) укладено договір про надання послуг №0109/1, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити, податкових накладних (т. 5, а.с. 196-200; т.13, а.с.198-217).

На підтвердження факту виконання умов договору №0109/1 від 01 вересня 2015 року позивачем надано засвідчені копії: акту звірки взаємних розрахунків за 01 вересня 2015 року - 31 травня 2016 року, актів здачі прийняття робіт (надання послуг), зведеного реєстру переданих відправлень для доставки по регіонах, рахунків-фактур (т.5, а.с. 201-250; т.6, а.с. 1-159).

20 серпня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Глермонт» (виконавець) укладено договір про надання послуг №УК-12/2, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 6, а.с. 160-165).

На підтвердження факту виконання умов договору №УК-12/2 від 20 серпня 2015 року позивачем надано засвідчені копії: оборотно-сальдової відомості, рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, реєстрів переданих каталогів для доставки по регіонам, податкових накладних (т.6, а.с. 166-250; т.7, а.с. 1-183; т.13, а.с. 218-243).

03 серпня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Севт груп» (виконавець) укладено договір про надання послуг №14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 7, а.с. 184-188).

На підтвердження факту виконання умов договору №14 від 03 серпня 2015 року позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних та ін. (т.7, а.с. 166-250; т.7, а.с. 189-260; т.13, а.с. 244-250; т.14, а.с. 1-3).

01 квітня 2016 року між TOB «Севт груп» (первісний кредитор) та TOB «ДИ.Альянс» (новий кредитор) укладено договір № 16/01 про відступлення права вимоги згідно договору №14 від 03 серпня 2015 року (т.7, а.с. 261-262).

23 березня 2016 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Прінттрейдінг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 8, а.с. 1-6).

Крім того, 02 лютого 2016 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Прінттрейдінг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №26, предметом якого є надання послуг з технічного обслуговування обладнання (т.8, а.с. 7-10)

На підтвердження факту виконання умов вищевказаних договорів позивачем надано засвідчені копії первинних документів: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних та ін. (т.8, а.с. 11-250; т.9, а.с. 1-167; т.14, а.с. 4-54).

07 серпня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Центр-Укр» (виконавець) укладено договір про надання послуг №УК-6, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 9, а.с. 168-172).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т.9, а.с. 173-240; т.14, а.с. 55-58).

10 серпня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Кортленд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №45/08, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 10, а.с. 1-6).

Крім того 01 вересня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Кортленд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №01/09, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 10, а.с. 7-8).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданих каталогів для доставки по регіонам, акту приймання-передачі рахунків на сплату та платіжних документів, податкових накладних (т.10, а.с. 13-224; т.14, а.с. 59-75).

14 квітня 2016 року між TOB «Кортленд» (первісний кредитор) та TOB «РІКАРДО ІНВЕСТ» (новий кредитор) укладено договір № 15-УК про відступлення права вимоги згідно договору №45/08 від 10 серпня 2015 року (т.10, а.с. 9-12).

08 червня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Коуп» (виконавець) укладено договір про надання послуг №16, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 11, а.с. 1-5).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 11, а.с. 6-156; т.14, а.с. 76-79).

05 січня 2016 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Беталон» (виконавець) укладено договір про надання послуг №05/01-1, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 11, а.с. 157-160).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 11, а.с. 161-230; т.14, а.с. 80-81).

17 листопада 2014 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Вавілон-2013» (виконавець) укладено договір про надання послуг №122/11-2014, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 1-5).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 12, а.с. 6-214; т.14, а.с.82-91).

21 серпня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Бейфіяд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №4, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 215-218).

Крім того, 01 вересня 2015 року між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Бейфіяд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №4, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 219-223).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаних договорів позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, зведеного реєстру переданих відправлень, податкових накладних (т. 12, а.с. 224-250; т.13, а.с. 1- 159; т.14, а.с.92-101).

Так, включена позивачем до складу податкового кредиту сума податкового кредиту на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Відповідачем не спростовано того факту, що на момент складення податкових накладних за періоди, що перевірялись, вищевказані контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ та відповідно мали право на складання податкових накладних.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем надано до суду документи, що підтверджують пов'язаність здійснених витрат з господарською діяльністю.

В свою чергу, з метою підтвердження реальності операцій позивачем надано до суду копії рекомендаційних листів, отриманих TOB «Укркур'єр» від підприємств, організацій та установ, які є замовниками його послуг, а саме від ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Ів Роше Україна», ПАТ «Укртелеком», ПАО «Банк Форвард», ТОВ «Одесагаз-Постачання», ТОВ «Запорішшя Збут», ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут», ТОВ «Український мейлінговий центр», ТОВ «Українські навігаційні системи», Вінницької торгово-промислової палати, Міністерства юстиції України, Івано-франківського окружного адміністративного суду, Апеляційного суду Одеської області, Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернігові, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-франківській області (т.14, а.с. 103-119), зі змісту яких вбачається, що вказані юридичні особи мають позитивний досвід роботи з TOB «Укркур'єр» як надійним та стабільним партнером з доставки документів та іншої кореспонденції та рекомендують вказану організацію іншим фізичним та юридичним особам.

Вищевказані факти були також встановлені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, та не спростовані апелянтами під час розгляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з пп. 54.3.2 п.54.3 ст. ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки порушення позивачем при здійснення ним господарської діяльності вимог Податкового кодексу України, відповідачем не надано. Зокрема, відповідачем не доведено факту, що придбання послуг у вищевказаних контрагентів не пов'язано з господарською діяльністю ТОВ "Укркур'єр", не спростовано факту надання позивачем до перевірки первинних документів, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту.

Окрім того, згідно акту перевірки вбачається надання товариством відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено. Зазначаючи в акті перевірки про дефектність первинних документів, відповідач не зазначив дефектність яких саме документів ним встановлено та в чому вона полягає.

Відповідачем не надано до суду акта, складеного у довільній формі (як того вимагає Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20 серпня 2015 року), що засвідчував би такі факти ненадання (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації ТОВ "Укркур'єр".

При цьому, наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані ТОВ "Укркур'єр" первинні документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт придбання послуг. При цьому, видані контрагентами позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Щодо виявленого під час перевірки порушення вимог пп. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Як вбачається з акта перевірки за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року ТОВ "Укркур'єр" задекларовано податок на прибуток у сумі 10 966 грн. перевіркою повноти визначення податку на прибуток за вказаний період встановлено заниження податку на загальну суму 2 638 429 грн., в тому числі 2015 рік в сумі 1 707 947 грн., півріччя 2016 року в сумі 930 482 грн. (т.1, а.с. 36).

Згідно п.3.1.2 акта перевірки (т.1, а.с. 23) такі висновки контролюючий орган обґрунтував тим, що між позивачем та його контрагентами укладено ідентичні за змістом договори про надання кур'єрських послуг та, на думку відповідача, ТОВ "Укркур'єр" мало взаємовідносини з суб'єктами господарювання, які виступають постачальниками послуг, залучених до схем мінімізації податкового навантаження шляхом використання «фіктивного» кредиту, здійснюють діяльність, спрямовану на проведення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

При цьому, в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України належними та допустимими доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання правочинів недійсними.

Таким чином, судом першої інстанції правильно зазначено, що документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" було проведено на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Жуковського С.О. від 28 вересня 2016 року у справі № 521/16336/16-к (т.1, а.с. 68-71), в рамках та у зв'язку зі здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 13 травня 2016 року, а висновок відповідача про фіктивність (безтоварність) господарських операцій з його контрагентами обґрунтований, зокрема, посиланням на відомості, які було викладено слідчим у клопотанні про надання дозволу на проведення такої перевірки (т.1, а.с. 30).

Однак за результатами проведення судово-економічної експертизи, призначеної у порядку здійснення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, висновком судового експерта № 64 від 23 червня 2017 року (по першому питанню) висновки акта перевірки державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14 грудня 2016 року документально не підтверджені (т.1, а.с. 101-170).

Крім того, судом першої інстанції правильно зазначено, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з його контрагентами обґрунтовано також посиланням на те, що податкова звітність вказаними підприємствами станом на час проведення перевірки подається, основним видом діяльності вказаних підприємств є інший вид діяльності, ніж надання послуг; незначною кількістю трудових ресурсів.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Згідно ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем виконано зобов'язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, а саме: прийнято послуги та сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів, є правильним.

В свою чергу судом першої інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_3, який працював у TOB «Укркур'єр» на посаді директора на час здійснення позивачем вказаних господарських операцій з його контрагентами.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок підтвердив факт укладання та підписання ним вищевказаних договорів та повідомив, що підписання договорів ініціювалось шляхом надіслання проекту договору на адресу контрагента та при узгодженні умов такого договору відбувалось його підписання сторонами; акти виконаних робіт підписувались після доставки субпідрядниками, здійснювались телефонні дзвінки по кожній поставці; складався відповідний реєстр по доставках (зразок якого позивач надав до суду (а.с. 190-223); підставою для перерахування коштів слугували акти виконаних робіт.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

З урахуванням вищевказаних норм та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач, складаючи акт за результатами проведеної перевірки, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, заниження податку на додану вартість та податку на прибуток.

З системного аналізу вимог діючого законодавства та обставин справи висновок суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення №№, , від 30 грудня 2016 року та податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2017 року є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню, є правильним.

Правова позиція Європейського суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, (далі - Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини"застосовуються судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у п. 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління ДФС в Одеській області та Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" до Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 30.12.2016р., № від 07.04.2017р- залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державного бюджету України на рахунок №:0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, судовий збір в розмірі 135 526,20 гривень.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державного бюджету України на рахунок №:0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, судовий збір в розмірі 135 526,20 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 20 березня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.