Справа № 554/910/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.03.2018 Справа № 554/910/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року Октябрський районний суду м. Полтави у складі головуючого судді Микитенко В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Юлії Андріївни про визнання дій і постанови протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

09.02.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Ю.А. про визнання протиправними її дій, а також визнання протиправною та скасування постанови БР №502504 від 26.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що, коли вона рухалась на автомобілі НОМЕР_1 вулицею Халтуріна м. Полтави 26.01.2018 року о 09.35 год. і не порушувала жодних Правил дорожнього руху, відповідач наздогнав її та протиправно зупинив, не назвавши жодної підстави, після чого висловив вимогу надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Коли вона надала посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідач повернувся до свого автомобіля та склав без її участі постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач надав суду відзив на позов та просив відмовити у його задоволенні. Просив розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи також надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до постанови серії БР № 502504 від 26.01.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що вона 26.01.2018 року о 09.35 годин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у місті Полтава по вулиці Халтуріна не мала при собі полісу обов'язкового страхування, чим порушила п. 2.1 ПДР України, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 27).

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з використанням повноважень, які цій особі надані законом.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідачем дотримано не було, тому протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

П.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України зобов'язує водіїв механічних транспортних засобів мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотримання вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Цим нормам кореспондуються положення ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», 1993 року та ст. 53 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 2004 року.

Однак, відповідно до ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію", 2015 року, прийнятого значно пізніше, поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Означена норма є спеціальною в регламентації дій працівника поліції щодо перевірки документів лише за наявності чітко визначених підстав.

Досліджений судом відеозапис, наданий відповідачем, не містить жодних відомостей, які б давали йому підстави перевіряти документи позивачки. Про такі підстави не повідомив останній і він сам.

Водночас, ст. 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частини 1-3 ст.7 КУпАП визначають основні засади забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Зокрема, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частинами 2,3 ст. 29 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський захід, до яких відноситься і превентивний захід у виді перевірки документів, застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

За приписами п.21.3 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно з п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Системний аналіз указаних норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що перевіряти наявність чи відсутність полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має право посадова особа підрозділу Національної поліції, у випадках чітко передбачених законодавством, а саме при виявленні ознак правопорушення та притягненні особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів наявності у відповідача підстав на перевірку в позивачки страхового полісу, в тому числі те, що вона не вчинила будь-яких правопорушень та не була причетна до дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що відповідач не мав і повноважень на таку перевірку.

При цьому суд застосовує принцип верховенства права, який вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи.

Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155).

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності законних підстав та повноважень перевірки у позивачки полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, його дії та оскаржувану постанову слід визнати протиправними, скасувати вказану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Юлії Андріївни щодо перевірки 26.01.2018 рокуу ОСОБА_1 полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Постанову БР №502504 від 26.01.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В. М. Микитенко