Справа № 808/2432/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2018 року справа № 808/2432/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2017 рок у справі № 808/2432/17 (суддя Лазаренко М.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо опису майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 у податкову заставу незаконними;

- скасувати акт опису майна № 24 від 14.08.2015 (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16) від 14.08.2015 року складений відповідачем;

- скасувати рішення про опис майна № 66 (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16) у податкову заставу від 11.06.2014 року;

- зобов'язати відповідача звільнити майно ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД», із податкової застави з виключенням цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове судове рішення, задовольнивши позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначив, що оскаржуване рішення про опис майна прийнято заступником ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області Мужевим О.О., що суперечить чинним нормам законодавства, оскільки згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підстав рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Крім того, чинним законодавством не передбачено внесення змін до акту опису майна, у зв'язку з чим відповідач повинен був його скасувати повністю і скласти новий із зазначенням нового майна, на яке накладений арешт.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

11.06.2014 відповідачем сформовано податкову вимогу № 545-25, якою позивача зобов'язано сплатити податковий борг у розмірі 3853 грн.

Крім того, 11.06.2014 заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області Мужевим О.О. прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 66 (а.с. 36).

Вказані рішення направлялись на адресу позивача, проте були повернуті до контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв'язку із закінченням терміну зберігання.

14.08.2015 податковим керуючим складено Акт опису майна № 24, яким описано у податкову заставу наступні об'єкти:

- нежитлове приміщення Х літ. А-14,А1, А 2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення ХІ літ. А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення № 170 літ. А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення № 170а літ. А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16.

Зазначений акт опису майна затверджений заступником начальника ДПІ у Ленінському райні міста Запоріжжя. (а.с. 10).

23.11.2015 року позивач звернувся з листом до податкового керуючого, в якому зазначив, що загальна вартість приміщень ХІ, літ А1, а 2 та № 170а, літ. А1 становить 209240 грн., що покриває розмір податкового боргу. Крім того, у вказаному листі позивач просив виключити з податкової застави майно, інше ніж нежитлове приміщення ХІ, літ. А1, а2 реєстраційний номер 1 та нежитлове приміщення № 170а, літ А1, реєстраційний номер 1.

Податковим органом було задоволено заяву позивача про виключення з податкової застави нежитлового приміщення ХІ літ. А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, та нежитлового приміщення № 170 літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, у зв'язку з чим податковим органом було направлено відповідні листи до Запорізького міського управління юстиції з питань державної реєстрації для виключення з реєстру обтяжень відомостей про вищевказане майно, як на таке, що підпадає під дію податкової застави (а.с. 41-42).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, у випадку несплати у встановлені законом строки узгодженого податкового зобов'язання, у платника податків виникає податковий борг, а податковий орган при цьому приймає податкову вимогу.

Відповідно до пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Згідно з абзацем 3 п. 89.3 ст. 89 ПК України (в редакції на час винесення оскаржуваного рішення про опис майна від 11.06.2014 року) опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, на час винесення оскаржуваного рішення чинним законодавством був встановлений імперативний припис, що опис майна у податкову заставу здійснюється виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішення № 66 про опис майна у податкову заставу від 11.06.2014 року прийнято заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів Запорізької області. (а.с. 25)

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що зазначене рішення винесене з порушенням вимог п. 89.3 ст. 89 ПК України (в редакції на час винесення оскаржуваного рішення про опис майна від 11.06.2014 року), а відтак підлягає скасуванню.

Оскільки подальший опис майна здійснювався податковим керуючим на підставі рішення, яке прийнято не уповноваженою на це особою (заступником, а не керівником ДПІ), то дії стосовно такого опису і акт опису майна є протиправними.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що за розподілом обов'язків заступник начальника ДПІ відповідав за виконання завдань щодо погашення платниками податків заборгованості, правового значення для вирішення спору не мають, оскільки законодавство не пов'язує право приймати рішення про опис майна у податкову заставу із розподілом обов'язків між заступниками керівника податкового органу.

Також безпідставними є і посилання суду першої інстанції на форму рішення про опис майна у податкову заставу, яка є додатком 1 до Порядку застосування податкової

застави органами доходів і зборів, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572 (далі - Порядок № 572), який був чинним на час прийняття спірного рішення, оскільки відповідно до п. 2.1 цього Порядку опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Таким чином, як Податковим кодексом України, так і Порядком № 572 в редакції на час прийняття спірного рішення, прийняття останнього не відносилось до компетенції заступника керівника податкового органу.

Стосовно зобов'язання відповідача звільнити майно ТОВ «Трансойлтрейд», визначене актом опису майна № 24 від 14.08.2015, з податкової застави з виключенням цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з п. 3.1 Порядку № 572 орган доходів і зборів зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна. Аналогічна норма закріплена в пункті 1 розділу IV Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року № 586, який діє на час вирішення спору судом апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення про опис майна у податкову заставу і акт опису такого майна є підставами для внесення до державних реєстрів відомостей про податкову заставу.

Одночасно скасування зазначених рішень податкового органу повинно бути підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів, оскільки відсутні рішення про те, що відповідне майно перебуває у податковій заставі.

Проте пункт 93.1 статті 93 Податкового кодексу України серед переліку підстав для звільнення майна з податкової застави не містить такої підстави, як скасування рішення про опис майна у податкову заставу та/або акту опису такого майна, у зв'язку з чим з урахуванням вимог пункту 93.2 ПК України, що саме відповідний документ, який засвідчує закінчення будь-якої з подій, передбачених пунктом 93.1 статті 93 ПК України, є підставою для такого звільнення, колегія суддів вважає, що для відновлення порушених прав позивача ефективним способом захисту буде саме зобов'язання відповідача звільнити майно ТОВ «Трансойлтрейд», визначене актом опису майна № 24 від 14.08.2015, з податкової застави з виключенням цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2017 рок у справі № 808/2432/17 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення від 11 червня 2014 року № 66 про опис майна (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16) у податкову заставу.

Визнати протиправними дії Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо опису майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД», а саме, нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 у податкову заставу.

Скасувати акт опису майна № 24 від 14.08.2015 (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 01, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16), складений Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Зобов'язати Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області звільнити з податкової застави майно товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД», визначене актом опису майна № 24 від 14.08.2015 року, з виключенням цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» сплачений при подачі позову та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 3360 (три тисячі триста шістдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко