Справа № 461/8799/17
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8799/17>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі головуючого-судді Юрківа О.Р.,

за участі секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 971641 від 07.12.2017 року, винесеною інспектором УПП у м. Львові, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення 255 грн. штрафу. Відповідно до постанови, 07.12.2017 року о 17.30 по вул. Івана Франка,17 у м. Львові позивач, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушила п.8 ПДР України.

Позивач вважає постанову інспектора поліції протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Інспектором поліції не представлено жодних доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, при розгляді справи не були прийняті до уваги пояснення та твердження позивача, щодо відсутності порушення з її боку п. 8 ПДР України та того, що остання здійснила проїзд під такий знак на вимогу працівників поліції.

Просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 971641 від 07.12.2017 року.

В судовому засідання позивач не зявилася. В письмовій заяві просила суд справу розглянути без її участі, позов задовольнити.

Відповідач УПП у м. Львові ДПП свого представника до суду не направило, хоча управління було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до постанови серії БР № 971641 від 07.12.2017 року, винесеної інспектором УПП у м. Львові, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення 255 грн. штрафу. Згідно з текстом постанови, 07.12.2017 року о 17.30 по вул. Івана Франка, 17 у м. Львові позивач, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушила п.8 ПДР України.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували, що позивачем були порушенні Правила дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, субєкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявна лише оскаржена постанова.

Відповідачем всупереч наведеному не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, а також в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб'єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обовязок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 971641 від 07.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків.