Справа № 815/92/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/92/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гунька О.В.,

представника позивача - Гусарова А.В. (за довіреністю),

представника відповідача - Рябоконь К.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про застосування арешту коштів на рахунках,-

В С Т А Н О В И В :

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі по тексту - позивач або Офіс ВПП ДФС) звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (надалі по тексту - відповідач або ТОВ «ТД «Дельта Вілмар»), в якому просить суд застосувати арешт коштів на наступних рахунках ТОВ «ТД «Дельта Вілмар»: р/р 2648 в Казначейство України (ел. адм. подат.) (українська гривня), МФО 899998; р/р 8200 в ПАТ «ІНГ Банк Україна» (українська гривня), МФО 300539; р/р 8200 в ПАТ «ІНГ Банк Україна» (українська гривня), МФО 300539; р/р 6 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (українська гривня), МФО 380805; р/р 7 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (долар США), МФО 380805; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (долар США), МФО 300614; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (євро), МФО 300614; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (українська гривня), МФО 300528; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (євро), МФО 300528; р/р 7969 в АТ «Укр Сиббанк» (українська гривня), МФО 351005; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (долар США), МФО 351005; р/р 1070 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (долар США), МФО 300528; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (долар США), МФО 300614; р/р 6016 в ПАТ «Сітібанк» (долар США), МФО 300584; р/р 6008 в ПАТ «Сітібанк» (українська гривня), МФО 300584; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (євро), МФО 351005; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (долар США), МФО 351005; р/р 6201 в АТ «Укр Сиббанк» (українська гривня), МФО 351005; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (євро), МФО 300614.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що Одеським управлінням Офісу ВПП ДФС проведено аналіз показників звітності ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», а також на підставі податкової інформації отриманої від інших ДПІ було встановлено відхилення між задекларованими контрагентами - постачальниками сумами податкових зобов'язань та сумами податкового кредиту ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» з наступними контрагентами: ТОВ «Ніксервіс-Плюс» (), СТОВ «Південне» (), СГВК «Олімпійський» (), ТОВ «Агрофірма Основа» (), ФОП ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), ФГ «Мрія» (), ПП «М-Агро» (), ТОВ «Русінтер» (), ТОВ «Специнвест» (), ПП «Альфа-Юг» (), ТОВ «АГРО-СИТИ» (), ТОВ «Форт - Вест» (), ТОВ «ЛАНЧБОКС» (), ТОВ «ГРЕІН» (). Також, встановлено відхилення між задекларованими контрагентами - постачальниками сум податкових зобов'язань та задекларованих сум податкового кредиту ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» за рахунок внесених актів перевірок до системи Податковий блок «Аналітична система» по наступним постачальникам: ТОВ «Прометей - зерноторгова компанія» (), ТОВ «Зерноторгова Компанія «Промітей» (), ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (), ТОВ «МАЯК АГРО» (). З метою отримання пояснень щодо вказаних розбіжностей на ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було надіслано запити від 31.03.2016 р. №1405/10/28-08-47, від 16.05.2016 р. №2102/10/28-08-47, від 19.05.2016 № 2246/10/28-08-47,від 27.05.2015 р. № 78/10/28-08-41, від 23.02.2016 р. № 885/10/28-08-41, від 18.08.2016 р. № 3873/10/28-08-47, від 04.08.2016 р. № 3564/10/28-08-47, від 20.07.2016 р. № 3379/10/28-08-47, від 31.05.2016 р. № 2444/10/28-08-47, від 02.03.2017 р. №12484/10/28-10-49. Однак підприємством не надано в повному обсязі обґрунтовані письмові пояснення та документальне підтвердження щодо розбіжностей даних показників звітності з податку на додану вартість з повним документальним підтвердженням наявних розбіжностей (засвідчених підписом посадової особи платника податків та скріплені печаткою копії документів), що підтверджується листом від 24.03.2017р. № 53 та листом від 23.08.2016р. №170. Вищевикладене свідчить про недостовірність даних, що містяться у деклараціях з ПДВ за 2015-2016 роки. 27.04.2017 року Офісом ВПП ДФС було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», яке було оформлено наказом від 27.04.2017 року №885. Не погоджуючись із вказаним вище наказом ТОВ «ТД» Дельта Вілмар» оскаржило його до Одеського окружного адміністративного суду. Одеським окружним адміністративним судом 23.06.2017 року по справі № 815/2596/17 було прийнято постанову про визнання протиправним та скасування наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року № 885. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року, яка набрала чинності відповідно до ч. 5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства, постанову суду першої інстанції скасовано в повному обсязі, прийнято нову постанову, якою ТОВ «ТД «Дельта Вільмар» в задоволені позовних вимог відмовлено. Вказаним рішенням суду підтверджено правомірність прийняття Офісу ВПП наказу № 885 від 27.04.2017 р. про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар». З метою виконання рішення суду яке набрало законної сили, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року по справі № 815/2596/17, Офісом ВПП ДФС було прийнято наказ № 2763 від 05.12.2017 р. «Про внесення змін до наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року №885» в частині строку проведення перевірки, а саме з 06.12.2017 року тривалістю 15 робочих днів. 06.12.2017 року службовими особами ОУ Офісу ВПП ДФС, було здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (м. Южне, вул. Індустріальна, буд. 6). Однак, незважаючи на виконання службовими особами Одеського управління Офісу ВПП ДФС всіх вимог передбачених п. 81.1 ст. 81 ПК України, ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було відмовлено в допуску посадових осіб Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС до проведення перевірки. Наведені вище обставини стали підставою для складання акту від 06.12.2017 №96/28- 08-49-14 про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Факт ознайомлення з наказом, направленнями та отримання вказаних документів осіб, зафіксовано в акті від 06.12 .2017 №96/28-08-49-14 про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та відмітки на направленнях. На підставі вищевикладених обставин Одеським управлінням Офісу ДФС прийнято рішення про застосування адміністративного арешту платника податків від 07.12.2017 року, яким застосовано повний адміністративний арешт майна відповідача. Посилаючись на п.п.94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, яким визначено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду, позивач зазначив, що на виконання вимог п. 94.6. ст. 94 ПК України, а також з урахуванням наявності підстав передбачених п.94.2.3 ст. 94 ПК України відмови в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки Одеське управляння Офісу ВПП ДФС використовує своє право на звернення до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «ТД «Дельта Вілмар».

Ухвалою судді від 05.01.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 24 січня 2018 року о 10:00 годині.

24 січня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (вхід № 1930/18), згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що позивач не дотримався процедури направлення запитів для отримання інформації від відповідача, а тому його керівник був позбавлений права прийняти наказ за підставами встановленими пп. 78.1.1, та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, і як наслідок, наказ № 2763 від 05.12.2017 р. «Про внесення змін до наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року №885», що свідчить про протиправність обох наказів і, як наслідок, рішення, а також безпідставність позовних вимог. Також представник відповідача зазначає, що рішення про застосування адміністративного арешту платника податків від 07.12.2017 року неправомірне, необґрунтоване та нечинне, тобто є таким, що припинило свою дію у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 ПК України (96 годин), рішення суду про визнання арешту обґрунтованим, а тому відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

Ухвалою суду від 24.01.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та прийнято рішення про продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.02.2018 року на 15:00 годину.

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 березня 2018 року о 11:00 год.

У судовому засіданні під час судового розгляду справи по суті представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд виходив з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» знаходиться на податковому обліку в Одеському управлінні Офісу великих платників податків ДФС.

Одеським управлінням Офісу ВПП ДФС проведено аналіз показників звітності ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (), а також на підставі податкової інформації отриманої від інших ДПІ було встановлено відхилення між задекларованими контрагентами - постачальниками сумами податкових зобов'язань та сумами податкового кредиту ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» з наступними контрагентами: ТОВ «Ніксервіс-Плюс» (), СТОВ «Південне» (), СГВК «Олімпійський» (), ТОВ «Агрофірма Основа» (), ФОП ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), ФГ «Мрія» (), ПП «М-Агро» (), ТОВ «Русінтер» (), ТОВ «Специнвест» (), ПП «Альфа-Юг» (), ТОВ «АГРО-СИТИ» (), ТОВ «Форт - Вест» (), ТОВ «ЛАНЧБОКС» (), ТОВ «ГРЕІН» ().

Також, встановлено відхилення між задекларованими контрагентами - постачальниками сум податкових зобов'язань та задекларованих сум податкового кредиту ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» за рахунок внесених актів перевірок до системи Податковий блок «Аналітична система» по наступним постачальникам: ТОВ «Прометей - зерноторгова компанія» (), ТОВ «Зерноторгова Компанія «Промітей» (), ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (), ТОВ «МАЯК АГРО» ().

Як встановлено судом, з метою отримання пояснень щодо вказаних розбіжностей до ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було надіслано запити від 31.03.2016 р. №1405/10/28-08-47, від 16.05.2016 р. №2102/10/28-08-47, від 19.05.2016 № 2246/10/28-08-47,від 27.05.2015 р. № 78/10/28-08-41, від 23.02.2016 р. № 885/10/28-08-41, від 18.08.2016 р. № 3873/10/28-08-47, від 04.08.2016 р. № 3564/10/28-08-47, від 20.07.2016 р. № 3379/10/28-08-47, від 31.05.2016 р. № 2444/10/28-08-47, від 02.03.2017 р. №12484/10/28-10-49.

Як зазначив позивач, підприємством не надано в повному обсязі обґрунтовані письмові пояснення та документальне підтвердження щодо розбіжностей даних показників звітності з податку на додану вартість з повним документальним підтвердженням наявних розбіжностей (засвідчених підписом посадової особи платника податків та скріплені печаткою копії документів), що підтверджується листом від 24.03.2017р. № 53 та листом від 23.08.2016р. №170, що в свою чергу свідчить про недостовірність даних, що містяться у деклараціях з ПДВ за 2015-2016 роки.

27.04.2017 року Офісом ВПП ДФС було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», яке було оформлено наказом від 27.04.2017 року №885.

Не погоджуючись із вказаним вище наказом ТОВ «ТД» Дельта Вілмар» оскаржило його до Одеського окружного адміністративного суду. Одеським окружним адміністративним судом 23.06.2017 року по справі № 815/2596/17 було прийнято постанову про визнання протиправним та скасування наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року № 885.

Одеське управління Офісу ВПП ДФС не погодилось із рішенням суду першої інстанції та оскаржило його до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року, яка набрала чинності відповідно до ч. 5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства, постанову суду першої інстанції скасовано в повному обсязі, прийнято нову постанову, якою ТОВ «ТД «Дельта Вільмар» в задоволені позовних вимог відмовлено. Вказаним рішенням суду підтверджено правомірність прийняття Офісу ВПП наказу № 885 від 27.04.2017 р. про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар».

З метою виконання рішення суду яке набрало законної сили, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року по справі № 815/2596/17, Офісом ВПП ДФС було прийнято наказ № 2763 від 05.12.2017 р. «Про внесення змін до наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року №885» в частині строку проведення перевірки, а саме з 06.12.2017 року тривалістю 15 робочих днів (а.с. 21-24 том 1).

На виконання наказу від 05.12.2017 року за № 2763 Одеське управління Офісу ВПП ДФС у відповідності до п. 81.1 ст. 81 ПК України було виписано направлення на проведення перевірки від 05.12.2017 року №350 на головного державного ревізор-інспектора відділу податкового аудиту Одеського управління Офісу ВПП - Шарко С.Ф., №347 на головного державного ревізор-інспектора відділу податкового аудиту Одеського управління Офісу ВПП - Кучеренко К.В., №348 на головного державного ревізор-інспектора відділу податкового аудиту Одеського управління Офісу ВПП - Повзун О.В., №346 на головного державного ревізор-інспектора відділу податкового аудиту Одеського управління Офісу ВПП - Павлову І.М., № 345 на заступника начальника відділу податкового аудиту Одеського управління Офісу ВПП - Завадську І.В. (а.с. 25-29 том 1).

06.12.2017 року службовими особами Одеського управління Офісу ВПП ДФС, було здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (м. Южне, вул. Індустріальна, буд. 6).

Однак, незважаючи на виконання службовими особами Одеського управління Офісу ВПП ДФС всіх вимог передбачених п. 81.1 ст. 81 ПК України, ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було відмовлено в допуску посадових осіб Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС до проведення перевірки.

Наведені вище обставини стали підставою для складання акту від 06.12.2017 року №96/28-08-49-14 про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с. 30-31 том 1).

Факт ознайомлення з наказом, направленнями та отримання вказаних документів осіб, зафіксовано в акті від 06.12.2017 року №96/28-08-49-14 про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та відмітки на направленнях.

На підставі вищевикладених обставин Одеським управлінням Офісу ДФС прийнято рішення про застосування адміністративного арешту платника податків від 07.12.2017 року, яким застосовано повний адміністративний арешт майна відповідача.

Керуючись п.п.94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, яким визначено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду, а також з урахуванням наявності підстав передбачених п.94.2.3 ст. 94 ПК України - відмови в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, Одеське управляння Офісу ВПП ДФС звернулося до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «ТД «Дельта Вілмар».

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Так, приписами п.п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України) визначено обов'язки платника податків, серед яких, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі ограни мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В свою чергу п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачає проведення документальної позапланової перевірки, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також виявлено недостовірність даних у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Як визначено п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови п. 81.2 ст. 81 ПК України.

Податковим кодексом України передбачено право застосування адміністративного арешту на майно платника податків, який відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.1. ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі (п.п. 94.2.1); фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон (п.п. 94.2.2); платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п.п. 94.2.3); відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, сертифікати відповідності реєстраторів розрахункових операцій (п.п. 94.2.4); відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам (п.п. 94.2.5); платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі (94.2.6); платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу (94.2.7).

Керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених вище, та на підставі звернення відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків (п. 94.6. ст. 94 ПК України).

Підпунктом 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України визначено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

При цьому, суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу).

Таким чином, незважаючи на те, що норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від предмета такого арешту, водночас ця стаття послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Прийняття жодного рішення податковим органом діючим законодавством не передбачено.

Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, згідно з якою арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить органу державної податкової служби, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення податкового органу.

Також розрізняється порядок зняття арешту, накладеного на майно платника податків, та арешту коштів на рахунках платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків припиняється: 1) або у зв'язку з відсутністю протягом 96 годин рішення суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту (підпункт 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України); 2) або на підставі рішення органу державної податкової служби про звільнення майна з під арешту, яке приймається протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли такому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення адміністративного арешту (пункт 94.20 статті 94 Податкового кодексу України).

У свою чергу, звільнення від арешту коштів на рахунках платника податків відповідно до абзацу третього пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України відбувається за рішенням того ж самого органу, який наклав відповідний арешт, тобто за рішенням суду. Рішення податковий орган в такому разі не приймає.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 року №149/11/13-11 зазначено що «Податковим кодексом України визначено особливий порядок накладення адміністративного арешту на кошти на рахунку платника податків. Судам варто мати на увазі, що застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду (підпункт 94.6.2 статті 94 Податкового кодексу України). У цьому разі рішення керівника податкового органу або його заступника не приймається. Тому реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків».

Аналогічна правова позиція підтверджується листом Вищого адміністративного суду України від 29.04.2013 року № 642/12/13-13.

При цьому у відзиві на позов в якості обґрунтування доводів відповідач посилається на неправомірність, на його думку, рішення позивача про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках від 07.12.2017 року № 000004.

Однак суд зазначає, що дане питання взагалі не стосується предмета спору у даній справі та не може розглядатись в межах розгляду даної справи з підстав припинення дії цього рішення, оскільки з огляду на вищевикладені норми законодавства, після спливу 96 годин з моменту прийняття рішення позивача про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках від 07.12.2017 року № 000004 припинило свою дію та не може бути підставою для будь-яких аргументів з приводу його обґрунтованості чи ні.

Крім того, суд зазначає, що твердження представника відповідача про закриття провадження у справі № 815/6305/17 ухвалою від 12.12.2017 року у зв'язку із протиправністю рішення Офісу ВПП №000004 про застосування адміністративного арешту майна не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що на підтвердження правомірності застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» рішенням Офісу ВПП №000004 від 07.12.2017 року Офіс ВПП звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із поданням відповідно до ст. 183-1 КАС України.

Ухвалою від 08.12.2017 року суддя Самойлюк Г.П. відкрила провадження у справі №815/6305/17. Однак 08.12.2017 року підприємством було надано письмові пояснення та копії документів щодо оскарження наказу №2763 від 05.12.2017 року (справа № 815/6296/17) і з цих підстав ухвалою від 12.12.2017 року провадження по справі №815/6305/17 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків було закрито, але не у зв'язку з неправомірністю рішення, а у зв'язку з тим що існує спір про право.

Також суд зазначає, що твердження представника відповідача про протиправність наказу №2885 від 27.04.2017 року та наказу №2763 від 05.12.2017 року про проведення позапланової документальної виїзної перевірки не відповідає дійсності та не повинно розглядатись у межах даної справи, оскільки оцінка таким твердженням та доводам відповідача була надана Одеським апеляційним адміністративним судом в постанові суду від 22.11.2017 року по справі № 815/2596/17. Право відповідача з цього приводу вже реалізовано ним в його касаційній скарзі по справі № 815/2596/17 та не повинно дублюватись у відзиві на позов по справі № 815/92/18.

Так судом встановлено, що 22 листопада 2017 року Одеським апеляційним адміністративним судом було прийнято постанову у справі № 815/2596/17 за позовом ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» до Офісу ВПП про визнання протиправним та скасування наказу № 885 від 27.04.2017 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, якою апеляційну скаргу Офісу ВПП було задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного від 23.06.2017 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» до Офісу ВПП про визнання протиправним та скасування наказу № 885 від 27.04.2017 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, - відмовлено. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Під час розгляду вказаної справи судом апеляційної інстанції було перевірено правомірність рішення податкового органу про наявність підстав для проведення позапланової документальної виїзної перевірки та надано правову оцінку діям посадових осіб Офісу ВПП та наказу № 885 від 27.05.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» та надана оцінка доводам відповідача.

Так, зокрема, вказаним судовим рішенням було встановлено, у зв'язку з тим, що на порушення ст.73, ст.78 Податкового кодексу України, підприємством не надані письмові пояснення та документального підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами СТОВ «Південне» (код 31681892) за січень-квітень 2015 року; ФГ «Мрія» (код 13628259) за лютий-березень 2015 року; ТОВ «МАЯК АГРО» (код 34175018) за квітень 2015 року; ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (код 37705096) за травень, вересень 2015 року; СГВК «Олімпійський» (код 34725303) за вересень 2015 року; ПП «Альфа-Юг» (код 32094099), ТОВ «АГРО- СИТИ» (код 37385478), ТОВ «Форт - Вест» (код 39281393), ТОВ «ЛАНЧБОКС» (код 35786278), ТОВ «ГРЕІН» (код 38790664), ТОВ «Прометей - зерноторговая компания» (код 38169254) за 2015 рік; ТОВ «ЗК «Промітей» (код 39749858) за січень 2016 року; ТОВ «Ніксервіс-Плюс» (код 38086676) за лютий-квітень 2016 року; ПП «М-Агро» (код 24049057), ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» (код 38458405) за квітень 2016 року; ТОВ «Агрофірма Основа» (код 32993239), ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) за травень 2016 року; ТОВ «Русінтер» (код 38693773) за грудень 2016 року, контролюючий орган мав всі законні підстави для проведення позапланової виїзної перевірки.

Як встановлено судом, з метою виконання рішення суду яке набрало законної сили, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року по справі № 815/2596/17, Офісом ВПП ДФС було прийнято наказ № 2763 від 05.12.2017 р. «Про внесення змін до наказу Офісу ВПП ДФС від 27.04.2017 року №885» в частині строку проведення перевірки, а саме з 06.12.2017 року тривалістю 15 робочих днів.

Суд зазначає, що на теперішній час жоден з вказаних вище наказів не визнано протиправним, або зупинено його дію рішенням або ухвалою суду, тому твердження представника відповідача про протиправність наказів Офісу ВПП від 27.04.2017 року № 885 та від 05.12.2017 року № 2763 не відповідає дійсності.

Відповідач не надав рішення суду, що набрало законної сили в обґрунтування своїх доводів про незаконність прийнятих наказів.

На підставі встановлених фактів під час судового розгляду справи фактів, суд приходить до висновку, що відповідач не допустив посадових осіб до проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Відтак, з огляду на наведене, суд вважає за необхідне накласти арешт на кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (), що знаходяться на рахунках в установах банків.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін, надавши правову оцінку наданим доказам; проаналізувавши системно положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про застосування арешту коштів на рахунках - задовольнити.

Накласти арешт на кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (), які знаходяться на наступних рахунках в установах банків: р/р 2648 в Казначейство України (ел. адм. подат.) (українська гривня), МФО 899998; р/р 8200 в ПАТ «ІНГ Банк Україна» (українська гривня), МФО 300539; р/р 8200 в ПАТ «ІНГ Банк Україна» (українська гривня), МФО 300539; р/р 6 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (українська гривня), МФО 380805; р/р 7 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (долар США), МФО 380805; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (долар США), МФО 300614; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (євро), МФО 300614; р/р 2919 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (українська гривня), МФО 300528; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (євро), МФО 300528; р/р 7969 в АТ «Укр Сиббанк» (українська гривня), МФО 351005; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (долар США), МФО 351005; р/р 1070 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (українська гривня), МФО 300614; р/р 5016 в ПАТ «ОТП Банк» (долар США), МФО 300528; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (долар США), МФО 300614; р/р 6016 в ПАТ «Сітібанк» (долар США), МФО 300584; р/р 6008 в ПАТ «Сітібанк» (українська гривня), МФО 300584; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (євро), МФО 351005; р/р 6200 в АТ «Укр Сиббанк» (долар США), МФО 351005; р/р 6201 в АТ «Укр Сиббанк» (українська гривня), МФО 351005; р/р 2464 в ПАТ «Кредіагріколь Банк» (євро), МФО 300614.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 23 березня 2018 року.

Суддя С.О. Cтефанов