Справа № 554/7709/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 р. Справа № 554/7709/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 09.01.2018 (суддя Січиокно Т.О., м. Полтава , повний текст складено 14.01.18) по справі № 554/7709/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава із адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просить визнати дії відповідача щодо проведення йому розрахунку пенсії на загальних підставах замість ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними; визнати дії відповідача протиправними щодо неврахування у розрахунках пенсії періодів роботи у зоні відчуження у трикратному розмірі, тобто 37 робочих днів (111 днів у потрійному); визнати, що станом на дату призначення пенсії у травні 2015 року з вини відповідача відбулося фактичне відтермінування у призначенні йому пенсії на 43 місяці, тобто з 01.10.2011 року (дати вступу в дію норм ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") по 18.05.2015 року; встановити, що датою виходу на пенсію та відправною точкою для розрахунку пенсії має бути травень 2015 року, тобто місяць фактичного призначення пенсії згідно рішення суду; зобов'язати відповідача врахувати періоди його роботи у зоні відчуження у потрійному розмірі, що становить 111 днів; зобов'язати відповідача здійснити розрахунок пенсії з відправної точки (дати виходу на пенсію), що має бути встановлено судом по пункту 4 даного позову, з використанням показників середньої зарплати та мінімальної пенсії по Україні, що використовуються у розрахунках для призначення пенсі у 2015 році; зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплати на його користь пенсію, відповідно до вимог формули розрахунку пенсії частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням пільги по середньомісячній заробітній платі за роботу у зоні відчуження у вересні 1986 року згідно наведеного вище та документів у пенсійній справі; зобов'язати відповідача після нарахування пенсії здійснити виконання вимог ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" по збільшенню обчисленої пенсії на 0,5 % за кожен місяць відтермінування (відстрочення) пенсії, тобто на 21,5 % (або 43 місяці); зобов'язати відповідача виплатити перераховану пенсію з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 09.01.2018 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник послався на те, що судом першої інстанції не враховано те, що при призначенні йому пенсії відповідач протиправно провів її розрахунок на загальних підставах, а не у відповідності до розміру доходу, який він отримував під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; не було враховано стаж його роботи у зоні відчуження у потрійному розмірі; невірно врахований стаж відтермінування виходу на пенсію; не застосовано пільгу по обчисленню середньомісячного заробітку, яка передбачена ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Сторонами надані заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською обласною державною адміністрацією 15.06.1993 та з 24.02.2012 на виконання судових рішень йому призначено пенсію згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с.13, 14).

Постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 04.02.2015, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 по справі № 554/18429/14-а, визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтава № 12487/08-11 від 26.09.2014 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтава призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 24 лютого 2012 року (а.с.40 -41).

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 18.08.2015, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 по справі № 554/8107/15-а, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтава щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії згідно ст.ст. 56, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтава перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію відповідно до статтей 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та перерахувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до статей 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши її у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19 травня 2015 року та провести виплату нарахованих сум з урахуванням проведених виплат. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтава провести відповідний перерахунок з урахуванням ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.27-28).

Не погодившись із розміром призначеної пенсії та порядком її розрахунку, позивач звернувся до відповідача із заявою, на що отримав відповідь від 27.07.2017 за вих. 376/О-17, відповідно до якої подане ним звернення з приводу пенсійного забезпечення розглянуто та управлінням проведено умовний перерахунок пенсії із заробітку за період роботи в зоні відчуження у серпні, вересні 1986 року, на підставі довідки архівного відділу Березанської міської ради Київської області від 19.04.2012 року № 100 (а.с.20-21,22,23).

08.09.2017 Полтавським управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області надано відповідь, згідно якої подана ОСОБА_1 заява з приводу зарахування до стажу роботи періодів роботи у зоні відчуження у 1986 році у квітні 3 дні, у травні 20 днів, у серпні 8 днів, у вересні 6 днів, розглянута. Позивачу роз'яснено, що йому призначено пенсію за віком відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 04.02.2015. Періоди роботи в зоні відчуження з 28.08.1986 року по 01.09.1986 року враховано умовно для реалізації права на призначення пенсії згідно судового рішення. Пенсія призначена у порядку, встановленому постановою суду в межах зобов'язань, покладених на управління фонду (а.с.24).

Предметом позову у вказаній справі є визначення правомірності дій територіального органу Пенсійного фонду щодо порядку обчислення призначеної позивачу пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду справи судом не встановлено в діях відповідача протиправності щодо проведення розрахунку пенсії позивачу

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 3 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"від 28.02.1991 N 796-ХІІ (далі - Закон N 796-ХІІ).

Статтею 49 Закон N 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Так, статтею 54 Закону N 796-ХІІ встановлено, що державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 55 цього Закону передбачено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, зокрема встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

Цією ж статтею визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права з урахуванням системного і логічного з'ясування їх змісту дає підстави вважати, що законодавцем передбачено особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, особам, які отримали інвалідність внаслідок каліцтва чи захворювання, зумовленого ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, надано право на призначення пенсії на особливих умовах із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Така пенсія визначається з цієї заробітної плати у розмірі відшкодування фактичних збитків та в залежності від кількості відпрацьованих місяців (днів) у зоні відчуження відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами згідно" Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення".

Пунктом 9 цього Порядку передбачено, що розмір відшкодування фактичних збитків визначається для пенсій по інвалідності як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Таким чином право на обчислення пенсії виключно із суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження, мають тільки ті особи, які отримали інвалідність, що має причинно-наслідковий зв'язок з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за правилами вищевказаного Порядку та для призначення пенсії мають надати довідку МСЕК, в якій вказано ступень втрати працездатності.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-VI) зі зменшенням пенсійного віку згідно із ст. 55 Закону N 796-ХІІ.

Статтею 27 Закону № 1058-VI вказана формула, за якою визначається розмір пенсії за віком, а саме:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 40 цього Закону визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 27 Закону № 1058-VI передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Раніше діючим законодавством вважається Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, статтею 19 якого визначено, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Норми ч. 2 ст. 27 цього Закону кореспондуються з нормами, встановленими статтею 57 Закону N 796-ХІІ щодо обчислення середньомісячного заробітку.

Статтею 57 Закону N 796-ХІІ вказано, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-VI за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Тобто частиною 2 та 3 статті 57 Закону N 796-ХІІ передбачено особливі пільги потерпілим від Чорнобильської катастрофи при обчисленні пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058-VI, а саме надано право враховувати середньомісячний фактичний заробіток за час роботи на територіях радіоактивного забруднення за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення для обчислення пенсії, але тільки у випадку призначення пенсії за так званою "двоскладовою" формулою за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI (частина пенсії призначається за нормами Закону № 1788-XII в розмірі 55 процентів заробітку за час роботи на територіях радіоактивного забруднення, інша частина пенсії за період страхового стажу набутого після набрання чинності Закону № 1058-VI обчислюється за нормами цього Закону).

Таким чином, вищенаведене нормативно-правове обгрунтування дає можливість зробити висновок, що обчислення заробітної плати, з якої визначається пенсія, особам 2, 3, 4 категорії, що працювали на територіях радіоактивного забруднення, можливо із врахуванням середньомісячного фактичного заробітку, отриманого під час виконання роботи на територіях радіоактивного забруднення, виключно із застосуванням двоскладової формули, передбаченої ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI та ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ.

Враховуючи те, що позивач не віднесений до категорії 1 та не має інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, отриманого від ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, він має право на обчислення пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) за його бажанням або відповідно до ст. 40 Закону № 1058-VI із врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року та заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, або із застосуванням ч. 2 ст. 27 Закону № 1058, ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ, ст. 19 Закону № 1788-XII, тобто із обчисленням частини пенсії із врахуванням середньомісячного заробітку, який визначається в установленому порядку за час роботи в зоні відчуження в розмірі 55 відсотків, поряд із заробітною платою, яку позивач отримував після набрання чинності Закону № 1058-VI, за формулою, що визначена ст. 27 цього Закону.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що судовими рішеннями, копії яких знаходяться в матеріалах справи, на виконання яких призначено пенсію ОСОБА_1 та на які посилається позивач як підставу для задоволення позовних вимог не зобов'язано орган Пенсійного фонду враховувати при обчисленні пенсії виключно середньомісячний фактичний заробіток за час роботи на територіях радіоактивного забруднення, або визначати пенсію із заробітної плати у розмірі відшкодування фактичних збитків (ст. 54 Закону № 796-ХІІ).

Зокрема вказаним рішенням зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56; ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено колегією суддів, норми частини 2 та 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ застосовуються виключно при обчисленні пенсії з урахуванням ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI, тому відповідач, повідомляючи про недоцільність перерахунку пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI, діяв обгрунтовано.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на неправомірність дій органу Пенсійного фонду в частині обмеження пенсії, призначеної за раніше діючим законодавством, максимальним розміром, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону № 1058-VI у разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (зі змінами внесеними постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2004 року № 312) передбачено при призначенні пенсій відповідно до частини 2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовувати максимальний розмір пенсії, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 № 544 "Про підвищення розмірів трудових пенсій", збільшений на 12 відсотків, тобто до 168 грн. Відповідно до зазначеної постанови максимальний розмір трудових пенсій за віком було встановлено на рівні 150 грн.

Вищенаведені норми, прийняті органом виконавчої влади, не вступають у колізію з іншими приписами нормативно-правових актів в частині визначення максимального розміру пенсії, а тому у колегія суддів відсутні підстави не враховувати такі норми права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач у випадку обчислення частини розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI із заробітку за роботу на територіях радіоактивного забруднення, має право на обмеження пенсії максимальним розміром - 168 грн. (150 грн. х12 %).

Щодо доводів апелянта про те, що датою виходу на пенсію та відправною точкою для розрахунку пенсії має бути травень 2015 року, тобто місяць фактичного призначення пенсії згідно рішення суду, то колегія суддів зазначає, що судовим рішенням зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтава призначити позивачу пенсію починаючи з 24 лютого 2012 року, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, які регулюють порядок призначення пенсії та визначають умови призначення пенсії, що діяли станом на цю дату, тобто з використанням показників середньої зарплати та мінімальної пенсії по Україні, що використовуються у розрахунках для призначення пенсії, за попередній рік.

Оскільки за призначенням пенсії позивач звернувся у 2012 році, колегія суддів зазначає, що відповідач при обчисленні пенсії повинен був застосувати показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої було сплачено страхові внески за 2011 рік, як передбачено ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-VI.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що підстав для застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2012 -2014 роки, відсутні.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що відповідач зарахував час роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 28.08.1986 по 01.09.1986 до страхового стажу у потрійному розмірі. Згідно матеріалів справи та копій розпоряджень з пенсійної справи позивача доплату за понаднормований стаж обчислено в розмірі 12 % від заробітку, обчисленого відповідно до ст. 40 Закону № № 1058-VI (за 12 років понад років страхового стажу). Крім того, матеріалами справи підтверджено, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 страховий стаж враховано по 31.01.2012, тобто по місяць, що передує місяцю призначення пенсії, оскільки згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 04.02.2015 року було зобов'язано відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону N 796-ХІІ з 24.02.2012.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів не вбачає в діях відповідача порушень прав позивача, які б потребували судового захисту.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 09.01.2018 по справі № 554/7709/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П'янова
Постанова складена в повному обсязі 20.03.18.