Справа № 707/1813/17
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2018 року м. Черкаси

Черкаський районний суд у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 за ордером,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреністю,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 сільської ради Черкаського району третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

До суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради № 30-3 від 27.01.2006 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2006 року ОСОБА_6 сільська рада прийняла рішення № 30-3, яким вирішила: вилучити земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд по вул. Горького, 8 площею 0,18 га у ОСОБА_7, згідно з заявою; виділити ОСОБА_5 в приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд по вул. Горького, 8.

Позивач вказує, що ОСОБА_5 є її сусідкою, а виділенні їм земельні ділянки мають спільну межу. Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради № 37 від 27.11.1996 року площі їхніх суміжних земельних ділянок були чітко визначені (вул. Горького 6 0,16 та вул. Горького 8 0,14 га)

На думку позивача, збільшення у її сусідки - ОСОБА_5 площі земельної ділянки, відповідно до спірного рішення № 30-3, відбулось за рахунок земельної ділянки яка виділена їй для обслуговування її житлового будинку. Тому, вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, яке може призвести до порушення її права власності на земельну ділянку.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно їй належить житловий будинок в с. Хутори, що знаходиться по вул. Горького, 6. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,16 га. За інформацією отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.01.2006 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_7 житловий будинок за адресою: с. Хутори, вул. Горького, 8.

В свій час, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради № 37 від 27.11.1996 р. ОСОБА_7 (продавець) було передано у приватну власність земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, площею 0,14 га.

07.08.2017 року чоловік позивача звернувся до ОСОБА_6 сільської ради з запитом на отримання публічної інформації, в результаті чого отримав рішення сільради про виділення ОСОБА_5 (покупцеві) у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,18 га.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_6 сільська рада діяла незаконно приймаючи рішення про вилучення у ОСОБА_7 (колишнього власника будинку) земельної ділянки площею 0,18 га, хоча її було передано у власність лише 0,14 га і передачі ОСОБА_5 - новому власнику, ділянки тієї ж площі, а не 0,14 га, як це було визначено рішенням від 27.11.1996 р.

11.01.2006 року ОСОБА_7 уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 про відчуження останній житлового будинку в с. Хутори по вул. Горького, 6. Державну реєстрацію договору здійснено 25.01.2006 року. 27.01.2006 року ОСОБА_6 сільська рада вилучає у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,18 га, хоча у її у користуванні було лише 0,14 га, і передає у власність ОСОБА_5 на підставі вже готової технічної документації.

Хоча, відповідно до норм визначених Кодексом сільська рада повинна була передати ОСОБА_5 земельну ділянку у користування, а та в свою чергу, будучи користувачем, набула права на звернення з заявою до сільради щодо приватизації земельної ділянки як її користувач в порядку ст. 116 Земельного Кодексу.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини наведені у позові, а тому просили задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники відповідача ОСОБА_6 сільської ради Черкаського району Черкаської області проти заявленого адміністративного позову заперечували, мотивуючи це тим, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення жодним чином ніяких порушень законодавства допущено не було.

Третя особа у судовому засіданні заперечувала проти вимог позову, вважаючи його безпідставним та необгрунтованим.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 92238775 від 18.07.2017 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Горького 8 у с. Хутори Черкаського району Черкаської області на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2006 року.

Згідно відповіді на запит до ОСОБА_6 сільської ради від 07.08.2017 року № 02-28/2 ОСОБА_5 зверталась із з заявою про виділення їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,18 га, у звязку із переходом права власності на будинок за адресою с. Хутори вул. Горького 8 та відповідно ОСОБА_6 сільською радою було прийняте рішення від 27.01.2006 року № 30-3. Графічні матеріали з розмірами земельної ділянки громадянки ОСОБА_5 відсутні.

Згідно рішення ОСОБА_6 сільської ради від 27.01.2006 року № 30-3 вилучено земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Горького 8 площею 0,18 га ОСОБА_7, згідно з заявою. Виділено ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Горького 8.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2004 року № 3, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Горького 6 у с. Хутори Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до рішення ОСОБА_6 сільської ради від 27.11.1996 року № 37 про розгляд письмових заяв жителів с. Хутори на приватизацію земельних ділянок, вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства наступним громадянам згідно списку, у якому зокрема і значиться ОСОБА_7, якій передано у власність земельну ділянку площею 0,14 га по вул. Горького 8 у с. Хутори.

Згідно даних погосподарської книги № 4 ОСОБА_6 сільської ОСОБА_7 народних депутатів за 1996-2000 роки, за ОСОБА_7 (особовий рахунок № 346 ) з 1995 року по 2000 рік рахувалась земельна ділянка площею 0,18 га, за ОСОБА_8 (змінила прізвище на ОСОБА_1 згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 27.12.2002 року) рахувалась земельна ділянка площею 0,22 га з з 1995 року по 1997 рік, з 1997 року по 2000 рік 0,42 га.

Згідно даних погосподарської книги № 5 ОСОБА_6 сільської ради, за ОСОБА_1 з 01.10.2000 року рахується земельна ділянка площею 0,42 га, за ОСОБА_5 - 0,18 га.

Позивач просить визнати рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради № 30-3 від 27.01.2006 року протиправним та скасувати в цілому, однак дане рішення згідно додатку зі списком осіб стосується ряду громадян, яким надано у приватну власність земельні ділянки та його скасування у цілому призведе до порушення прав інших громадян.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно Закону України від 21.05.97 р. N 280/97 "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади повноваження щодо реєстрації відповідно до закону об'єктів нерухомого майна.

Главою 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження виконавчих комітетів сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції сільської ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу Українисільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Позивач, як на підставу обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до рішення ОСОБА_6 сільської ради від 27.11.1996 року № 37 вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства громадянці ОСОБА_7 площею 0,14 га по вул. Горького 8 у с. Хутори, тому і вилучити ОСОБА_6 сільська рада мала у даної громадянки та передати у власність ОСОБА_5 саме земельну ділянку площею 0,14 га, а не 0,18 га, інших підстав та обгрунтування позовних вимог не наведено. Суд не може погодитися з доводами позивача, оскільки відповідно до даних погосподарського обліку земельних ділянок за ОСОБА_7 рахувалась земельна ділянка площею саме 0,18 га, сільська рада є розпорядником земель та приймає відповідні рішення у межах своєї компетенції та суд не вбачає порушень у прийнятому рішенні сільської ради.

Позивачем не доведено суду, які саме порушення було допущено сільською радою при прийнятті оскаржуваного рішення та у чому саме дане рішення порушує саме її права, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 сільська рада, приймаючи оскаржуване рішення діяла в межах наданих їй повноважень та у спосіб визначений Законом, а тому позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 244-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Повний текст рішення складено 20 березня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_9