Справа № 803/5/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/5/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представників позивача Вінцюк Ю.Б., Крючкова В.О.,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ-АГРО» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ-АГРО» (далі - ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.09.2017 № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при декларуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за жовтень 2016 року, в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Геліон Агро Трейд» () та за листопад, грудень 2016 року в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Легал Комьюнікейшн» (), про що складено акт від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/37691361.

Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу (далі - ПК України), в результаті чого завищено р. 21 у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року на загальну суму 175464,00 грн. та занижено ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет за грудень 2016 року на загальну суму 1715551,00 грн.

06.09.2017 на підставі акту перевірки від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/37691361 ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 1715551,00 грн. за основним платежем та 428887,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, та № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення з ПДВ на 175464,00 грн., та які були оскаржені в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 05.12.2017 № 28694/6199-99-11-21-02-25 про результати розгляду скарги скаргу ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 06.09.2017 № , № - без змін.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/37691361 та податковими повідомленнями-рішеннями від 06.09.2017 № , № з тих підстав, що позивач правомірно формував податковий кредит по господарських операціях із ТОВ «Геліон Агро Трейд» та ТОВ «Легал Комьюнікейшн», реальність яких підтверджується первинними документами. При цьому, можливі порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства не можуть бути підставою для позбавлення ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» як добросовісного платника податків права на формування податкового кредиту з ПДВ.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 06.09.2017 № , № .

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (т. 1, а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 06.02.2018 (т. 2, а. с. 2-4) представник відповідача Федорчук І.Ю. позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що в ході проведення перевірки ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» встановлені взаємовідносини між позивачем та ТзОВ «Геліон Агро Трейд» щодо придбання товару (ємність паливна 73 м. куб. у кількості 10 шт.), проте виписані товарно-транспортні накладні (далі - ТТН) на перевезення товару є неналежно оформленими, що в свою чергу не підтверджує факт транспортування товару від постачальника до покупця, при цьому, господарські операції щодо придбання ТОВ «Геліон Агро Трейд» у ТОВ «Натсгарден» вказаного товару не підтверджені, а згідно з податковою інформацією в ТОВ «Геліон Агро Трейд» відсутні достатня кількість трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарських операцій. Крім того, перевіркою також не підтверджено реальність вчинення господарських операцій позивача по придбанню засобів захисту рослин в ТОВ «Легал Комьюнікейшн», оскільки згідно з податковою інформацією встановлено неможливість виконання документально оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами ТОВ «Легал Комьюнікейшн», при цьому, на підтвердження вказаних господарських операцій не надано: наказів на відрядження водія, зазначеного у ТТН, довіреностей на отримання товару, шляхових листів, сертифікатів якості та документів, що підтверджують якість, а також допуск (посвідчення) на право роботи з пестицидами і агрохімікатами. Відтак, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, та прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення, є правомірними.

У поданій до суду відповіді на відзив (т. 2, а. с. 18-20) позивач заперечив доводи відзиву та вважає податкові повідомлення-рішення від 06.09.2017 № , № протиправними з підстав, викладених в позовній заяві.

Заперечень на відповідь на відзив відповідач не подав.

В судових засіданнях представники позивача Вінцюк Ю.Б. та Крючков В.О. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просять його задовольнити.

Представник відповідача Федорчук І.Ю. у тих же судових засіданнях позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу від 07.08.2017 № 2073 (т. 1, а. с. 86) в період з 08.08.2017 по 11.08.2017 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при декларуванні показників податкової звітності з ПДВ за жовтень 2016 року, в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Геліон Агро Трейд» () та за листопад, грудень 2016 року в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Легал Комьюнікейшн» (), про що складено акт від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/37691361 (т. 1, а. с. 91-108).

Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 ПК України, в результаті чого завищено р. 21 у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року на загальну суму 175464,00 грн. та занижено ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет за грудень 2016 року на загальну суму 1715551,00 грн. При цьому, до таких висновків податковий орган прийшов у зв'язку із тим, що в ході перевірки не виявилося можливим підтвердити факт здійснення господарських операцій між ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» та ТОВ «Геліон Агро Трейд», ТОВ «Легал Комьюнікейшн» (т. 1, а. с. 41).

06.09.2017 на підставі акту перевірки від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/37691361 ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 1715551,00 грн. за основним платежем та 428887,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а. с. 22), та № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення з ПДВ на 175464,00 грн. (а. с. 23), та які були оскаржені в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України від 20.09.2017 № 20/09-17 (т. 1, а. с. 47-68).

Рішенням ДФС України від 05.12.2017 № 28694/6199-99-11-21-02-25 про результати розгляду скарги скаргу ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 06.09.2017 № , № - без змін (т. 1, а. с. 80-83).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 цього ж Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з ПДВ навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів ГУ ДФС у Волинській області, судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ТзОВ «Геліон Агро Трейд» та ТзОВ «Легал Комьюнікейшн», за якими позивачем сформовано податковий кредит, належного оформлення первинних документів.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.09.2016 між ТзОВ «Геліон Агро Трейд» (постачальник) та ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 536/2, згідно з яким продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а саме: ємкість паливну 73 м. куб. в кількості 10 шт., а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. Згідно з пунктами 3, 4 вказаного договору продавець зобов'язаний передати товар покупцю у повному обсязі після оплати (укладання договору); перехід права власності відбувається в момент передачі товару/оплати/, що оформляється видатковою накладною; ціна за одиницю товару становить 300000,00 грн. (т. 1, а. с. 196-197).

Актом зазначеної вище перевірки від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/3769136 встановлено, що згідно з наданими для перевірки документами по господарських операціях ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» з ТзОВ «Гелікон Агро Трейд» в жовтні 2016 року придбавалася ємкість паливна 73 м. куб. на загальну суму 2700000,00 грн., в т. ч. ПДВ - 450000,00 грн., вказані господарські операції відображені у бухгалтерському обліку позивача, станом на 31.10.2016 заборгованість по розрахунках з ТзОВ «Гелікон Агро Трейд» відсутня.

Вказані господарські операції між ТзОВ «Геліон Агро Трейд» та ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» щодо поставки ємкостей паливних 73 м. куб. в кількості 10 шт. оформлені видатковими накладними та ТТН (т. 1, а. с. 199-225), оплата по рахунку на оплату від 11.10.2016 № 222 (т. 1, а. с. 198) проведена в безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача (т. 1, а. с. 229).

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та в ході судового розгляду справи зазначені вище первинні документи підтверджують реальність господарських операцій із придбання позивачем у ТзОВ «Геліон Агро Трейд» товару (ємкість паливна 73 м. куб. у кількості 10 шт.) за договором купівлі-продажу № 536/2 від 26.09.2016, які мають тісний взаємозв'язок із господарською діяльністю позивача. Суд враховує пояснення представників позивача про те, що придбані ємкості паливні були встановлені на території позивача та використовуються для зберігання с/г хімікатів, що підтверджується договорами підряду від 01.03.2017 та 30.06.2017, укладеними ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» та підрядником ФОП ОСОБА_5, згідно з якими підрядник бере на себе зобов'язання виконати улаштування фундаментів та монтаж ємностей для зберігання с/г хімікатів (т. 2, а. с. 56, 70). При цьому, на виконання вказаних договорів підряду позивачем надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт, договірні ціни на будівництво улаштування фундаментів та монтаж ємностей для зберігання с/г хімікатів, зведені кошторисні розрахунки вартості будівництва, платіжні доручення на здійснення оплати вказаних робіт та фотоматеріали (т. 2, а. с. 57-69, 71-88).

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням відповідача про нереальність господарської операції між ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» та ТзОВ «Геліон Агро Трейд» у зв'язку з непідтвердженням факту транспортування товару через неналежно оформлені ТТН, оскільки транспортна документація підтверджує операції з надання послуг з перевезення вантажів, а не сам факт придбання товару, тому за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару та його використання у господарській діяльності позивача, незначні недоліки в оформленні ТТН не можуть свідчити про відсутність реальних господарських операцій.

При цьому суд, зазначає, що обов'язок щодо проведення розрахунків з перевізником ФОП ОСОБА_6, що зазначений в ТТН, лежить на замовнику ТзОВ «Геліон Агро Трейд», а тому позивач не наділений обов'язком щодо оформлення відносин з перевізником ФОП ОСОБА_6 та не несе відповідальності за дії свого контрагента ТзОВ «Геліон Агро Трейд».

Крім того, суд бере до уваги пояснення представників позивача та надані письмові докази про те, що розвантаження ємкостей паливних відбувалося технікою та працівниками ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО», що підтверджується фотоматеріалами, посвідченнями, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та штатним розписом (т. 2, а. с. 94-102).

Відносно висновків податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» (постачальник) та ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» (покупець) 01.10.2016 було укладено договір купівлі-продажу № 1541/1, згідно з яким продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а саме: Ридоміл Голд в кількості 800 кг., за ціною 750,00 грн. за одиницю товару, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору (т. 1, а. с. 125-126), та 12.12.2016 було укладено договір купівлі-продажу № 1591/1, згідно з яким продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а саме: засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору, загальна кількість товару та ціна вказуються у видаткових накладних (т. 1, а. с. 127-128). Згідно з пунктом 3 вказаних договорів продавець зобов'язаний передати товар покупцю у повному обсязі після оплати (укладання договору); перехід права власності відбувається в момент передачі товару/оплати/, що оформляється видатковою накладною.

Актом зазначеної вище перевірки від 19.08.2017 № 8487/03-20-14-04/3769136 встановлено, що згідно з наданими для перевірки документами по господарських операціях ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» з ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» в листопаді, грудні 2016 року придбавалися засоби захисту рослин на загальну суму 8646089,00 грн. (в т. ч. ПДВ 1441014,85 грн.), а саме у листопаді 2016 року на загальну суму 600000,00 грн. (в т. ч. ПДВ 100000,00 грн.) та у грудні 2016 року на загальну суму 8046089,00 грн. (в т. ч. ПДВ 1341014,85 грн.), вказані господарські операції відображені у бухгалтерському обліку позивача, оплата ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» здійснена в повному обсязі.

Вказані господарські операції між ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» та ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» щодо поставки засобів захисту рослин оформлені видатковими накладними та ТТН (т. 1, а. с. 130-195), оплата проведена в безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача (т. 1, а. с. 226-231).

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та в ході судового розгляду справи зазначені вище первинні документи підтверджують реальність господарських операцій із придбання позивачем у ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» засобів захисту рослин за договорами купівлі-продажу № 1541/1 від 01.10.2016 та № 1591/1 від 12.12.2016, які мають тісний взаємозв'язок із господарською діяльністю позивача, оскільки придбані засоби захисту використані в господарській діяльності позивача для оприскування озимих культур, які вирощуються товариством, що підтверджується актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (т. 1, а .с. 109-124).

Суд також враховує, що згідно із спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.03.2018 № , № контрагенти позивача - ТзОВ «Геліон Агро Трейд» та ТзОВ «Легал Комьюнікейшн» є зареєстрованими у встановленому порядку та діючими юридичними особами, до видів діяльності яких належить «46.90 Неспеціалізована оптова торгівля» (т. 2, а. с. 106-110).

Суд вважає, що ТзОВ «ВОЛИНЬ-АГРО» не може нести відповідальності за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. На момент розгляду та вирішення справи судом не встановлено порушень в діях посадових осіб ТзОВ «Геліон Агро Трейд» чи ТзОВ «Легал Комьюнікейшн», оскільки відсутні відповідні судові рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин), що набрали законної сили. Суд звертає увагу, що можливі порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента, а також окремі незначні недоліки в оформленні первинних документів не можуть позбавляти добросовісного платника права на формування податкового кредиту.

Крім того, суд також не бере до уваги покликання представника відповідача на податкову інформацію відносно зазначених контрагентів (т. 2, а. с. 34-49), оскільки у ній відсутні дані щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та контрагентами, при цьому, щодо одного із контрагентів (ТзОВ «Легал Комьюнікейшн») підтверджена відсутність участі у схемах ухилення від оподаткування податком на додану вартість та відсутність оформлення нереальних господарських операцій за звітні періоди декларування ПДВ жовтень 2016 року - лютий 2017 року (т. 2, а. с. 36 зворот).

Таким чином, на думку суду, подані позивачем під час перевірки та в ході судового розгляду справи первинні документи підтверджують реальність господарських операцій з ТзОВ «Геліон Агро Трейд» та ТзОВ «Легал Комьюнікейшн», відтак, позивач правомірно формував податковий кредит по таких операціях, а тому збільшення сум грошових зобов'язань з ПДВ із застосуванням штрафних санкцій та зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями по вказаних операціях є безпідставним.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській області від 06.09.2017 № , № .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 34798,53 грн., сплаченого платіжним дорученням від 28.12.2017 № 11692 (т. 1, а. с. 2).

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 06 вересня 2017 року № , № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43000, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 39400859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ-АГРО» (44812, Волинська область, Турійський район, с. Перевали, вул. Центральна, 3, ідентифікаційний код 37691361) судові витрати в розмірі 34798 гривень 53 копійки (тридцять чотири тисячі сімсот дев'яносто вісім гривень п'ятдесят три копійки).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складено 23 березня 2018 року