Справа № 822/3133/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3133/17

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

21 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Варибок Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року (прийняте о 11:10 в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду м.Хмельницький, повний текст виготовлено 12.12.2017) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

13.11.2017 позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та просив визнати протиправною відмову відповідача №С-15698/0-14265/6-17 від 27.10.2017 у наданні дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,000 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2017 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 13.06.2017 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області. До поданої заяви позивачем було додано копію документа, що посвідчує особу, копію ідентифікаційного номеру, графічний матеріал (викопіювання), копія посвідчення ветерана ОВС, копія посвідчення батька багатодітної сім'ї.

Листом від 11.07.2017 року №С-15698/0-9426/6-17 Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області позивачу було відмовлено у задоволенні заяви, з обґрунтуванням, що зазначена земельна ділянка передбачається для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Вказана відмова була оскаржена в судовому порядку.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 28.09.2017 у справі №822/2577/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача вчинити дії, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №С-15698/0-9426/6-17 від 11.07.2017, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 13.06.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В решті позову відмовив.

Листом від 27.10.2017 року за №С-15698/0-14265/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянуло та відмовило у задоволенні заяви, з обґрунтуванням, що запитувана земельна ділянка з приводу якої ОСОБА_2 звернувся, згідно п.7 ст.118 Земельного кодексу України надається учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО. Також відповідач, вказав на вимоги розпорядження КМУ № 898-р від 19.08.2015 "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", та запропонував позивачу постійно ознайомлюватись з інформацією щодо земельних ділянок, які пропонуються передавати в межах норм безоплатної приватизації у власність на офіційному веб-сайті:http://khmelnytska.land.gov.ua/info/perelik-zemelnykh-dilianok-dlia-bezoplatnoi-peredachi-u-vilasnist/, та в разі включення бажаної земельної ділянки до вищезгаданого переліку, повторно звернутись до Головного управління з відповідною заявою.

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що відповідач з непередбачених законом підстав вдруге відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Так, ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частин 1, 2, п."а" ч.3 ст.22 Земельного кодексу України, визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачає ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У такому клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.5 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.6 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Стаття 33 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Абзац 2 ч.5 ст.20 ЗК України встановлює обов'язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст.ст. 31, 33-37 цього Кодексу.

Також, згідно з ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ч.8 ст.186-1 цього Кодексу.

Відтак, відмова Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 2,0000 га з метою передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, згідно листа №С-15698/0-14265/6-17 від 27.10.2017, з підстав, що вказана ним земельна ділянка передбачається для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції, не узгоджується з приписами чинного земельного законодавства.

Водночас апелянт в скарзі посилається на судову практику Верховного Суду України, однак дана практика передбачає, що право власності на земельну ділянку в особи може виникнути лише після прийняття уповноваженим органом відповідного рішення, якому має передувати розробка та погодження проекту відведення земельної ділянки..

Також, у правових висновках Верховного Суду України викладених у рішеннях від 10.12.2013 року справа №21-358а13, від 07.06.2016 року справа №21-1341а16, від 11.10.2016 року справа №21-1625а16 зазначено, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

За таких обставин твердження позивача про незаконність рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є обґрунтованим.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду таке.

Рішенням від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на висновок суду щодо протиправності відмови Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області стосовно надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області, а також те, що у разі повторного розгляду клопотання позивача не виключено прийняття протиправного рішення суб'єктом владних повноважень, що може призвести до необхідності повторного звернення до суду, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, та з обраним способом захисту позивачем порушеного права про зобов'язання відповідача видати зазначений дозвіл.

При вирішенні цього питання, колегією суддів також було враховано, що Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 28.09.2017 у справі №822/2577/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача вчинити дії, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №С-15698/0-9426/6-17 від 11.07.2017, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 13.06.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В решті позову відмовив. При повторному звернені позивача до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, відповідачем не було враховано постанову суду.

Аналогічна правова позиція з урахуванням висновків Верховного Суду України наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2016 у справі К/800/32729/15.

А тому, оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 березня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.