Справа № 815/2591/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2591/17

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Час і місце ухвалення: 24.10.2017р., м. Одеса

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання внести додаткову інформацію до переліку вкладників, затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників,

В С Т А Н О В И В :

04.05.2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_4;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати ОСОБА_4, а саме 190088,34 грн.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 190088,34 грн., що належить до виплати ОСОБА_4.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_4 Зобов'язано Уповноважену особу внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу, а саме 190088,34 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 23.11.2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального і процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при перевірці договорів (правочинів) позивача Уповноважена особа діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд, в порушення норм процесуального права, визнав бездіяльність відповідача протиправною.

В обґрунтування порушення судом норм матеріального права апелянт зазначив, що договори відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року укладені всупереч постанови №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», затвердженої Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року, а тому вчиненні правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року та постановлення нового рішення - про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

22.02.2018 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2014 року між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено Договір доручення №1, згідно умов якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.

Відповідно до умов вказаного договору Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб.

18.04.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір про надання та використання платіжної картки «Депозит вклад» №200506735.

Відповідно до умов договору банківського рахунку Банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей та проведення операцій за допомогою картки відповідно до умов договору та розпоряджень клієнта.

20.05.2016 року ОСОБА_4 через мережу Інтернет зробила переказ коштів на свій рахунок НОМЕР_1 у розмірі 190229,73 грн., що підтверджено випискою по особовому рахунку, наданою ПАТ «Банк Михайлівський», довідкою по особовому рахунку та роздрукованим знімком екрану (скріншот) програми клієнт-банку з офіційного сайту ПАТ «Банк Михайлівський».

23.05.2016 року рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23.05.2016 року про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.

15.07.2016 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено повідомлення щодо необхідності подання заяв вкладниками з метою отримання коштів.

18.07.2016 року ОСОБА_4 подала Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» заяву про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

23.12.2016 року ОСОБА_4 отримала лише частину гарантованої суми відшкодування у розмірі 1217,95 грн.

Листом від 25.01.2017 року за №3Т1/12447 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков О.Ю. повідомив ОСОБА_4, що на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та статей 37, пунктів 1, 2, 7, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» (код за ) 19.05.2016 року в сумі 2579,73 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-016-000229354 від 27.04.2016» та в сумі 187650 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-016-000229354 від 27.04.2016» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, є нікчемним.

Вважаючи незаконною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення інформації щодо всієї гарантованої суми до списків (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач не надав доказів, які б свідчили, що правочин, укладений між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Суд визнав обґрунтованими доводи ОСОБА_4, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не здійснюючи включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, допустив протиправну бездіяльність.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

За правилами ст.27 вказаного Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Сторонами у справі не заперечується, що відомості щодо позивача не включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, згідно рахунку позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» НОМЕР_1.

При цьому, зі змісту направленого позивачу листа від 25.01.2017 року вбачається, що підставою для не включення позивача до вказаного переліку є визнання нікчемним переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 2579,73 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-016-000229354 від 27.04.2016» та в сумі 187650 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-016-000229354 від 27.04.2016» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, на підставі п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI.

Згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Тобто, Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставин, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про його дійсність.

За обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, такі дії суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, направляючи позивачу лист про визнання нікчемним переказу коштів на її рахунок, відповідач не послався на жодні фактичні обставини.

В листі Уповноваженої особи Фонду лише наявні посилання на положення ст.ст. 37, 215, 216 ЦК України та п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI без розкриття їх змісту та будь-якого фактичного обґрунтування. Уповноваженою особою не визначено, з яких саме підстав у спірному випадку останній дійшов висновку про нікчемність правочину.

Ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи, відповідачем - Уповноваженою особою Фонду жодним чином не обґрунтовано наявність наведених обставин у спірних правовідносинах та вчинення відповідачем оскаржуваних дій саме як заходу щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, як то передбачено вимогами ст.38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб».

В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для визнання переказу коштів на рахунок позивача нікчемним, з посиланням на положення п.п. 1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказує на те, що 18 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» договір відступлення права вимоги №1805. Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов'язалось відступити Банку права вимоги, належні ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги. Перелік кредитних договорів, права за якими відступається банку, міститься в реєстрі кредитних договорів

Також, 19.05.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» договір відступлення права вимоги №l, згідно з умовами якого ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов'язалось відступити Банку права вимоги, що належать ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та юридичними особами. Перелік договорів, права за якими відступаються банку з боку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», міститься в реєстрі Основних договорів. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги за вартістю, зазначеною в реєстрі основних договорів, протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного реєстру.

Водночас, відповідач вказує, що станом на момент укладення вказаних правочинів ПАТ «Банк Михайлівський» було віднесено до категорії проблемних згідно постанов Національного банку України №917/БТ від 22.12.2015 року та №295/БТ від 27.04.2016 року. Отже, за твердженнями апелянта, банком було вчинено операції, які йому було заборонено вчиняти.

Колегія суддів не приймає такі доводи апелянта, оскільки зазначені вище договори відступлення права вимоги стосуються відступлення права вимоги за кредитними договорами та за договорами купівлі-продажу цінних паперів, та не стосуються договорів позики. Таким чином, вчинення банком перерахування коштів за оплату договорів відступлення права вимоги не впливають на договори за якими ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» повинно повернути залучені кошти.

Відповідачами не доведено належними та допустимими доказами того, що ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» не мало достатніх власних коштів для здійснення повернення коштів своїм кредиторам-фізичним особам, а також, що кошти, повернені на рахунок позивача, являються коштами ПАТ «Банк Михайлівський».

В рішенні Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» зазначено, що згідно виписки по рахунку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» станом на 19.05.2016 року залишок коштів складав 37,8 млн. грн.

З вказаного слідує, що ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» мало власні кошти на здійснення операцій по поверненню коштів по договорах позики.

Отже, обставини щодо наявності визначених п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину не доведено відповідачем.

Щодо посилань апелянта на те, що позивач не набув статусу вкладника у розумінні Закону України від 23.02.2012 року №4452-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, то колегія суддів зазначає, що 19.11.2016 року вступив в законну силу Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 року №5390, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом №5390, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Тобто, вказаним законом розширено коло осіб, які з 19.11.2016 року набули права на отримання коштів за рахунок Фонду.

Що стосується посилань апелянта на те, що позивачем не оскаржується наказ від 01.06.2016 року №42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині, що стосується встановлення нікчемності правочину (транзакції) з виконання на користь ОСОБА_4 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», що виключає можливість задоволення заявленого позову, то колегія суддів вважає такі посилання безпідставними, оскільки вказаним наказом не встановлено нікчемності правочину за участю позивача, а лише затверджено результати проведеної перевірки, що викладені в акті Комісії по перевірці правочинів.

Також, вказаним наказом визначено необхідність застосування наслідків правочинів нікчемними, про що прийняти відповідні розпорядження. Проте, будь-яких розпоряджень відносно позивача до суду не надано, як і не надано будь-яких інших рішень прийнятих відносно позивача.

Таким чином, проведення наведеної перевірки та затвердження її результатів, що оформлено актом не включає задоволення заявлених позивачем вимог.

Як вже зазначалось судом, відповідачем на адресу позивача на її звернення був направлений лише лист про нікчемність переказу коштів на рахунок позивачу, без будь-яких фактичних обґрунтувань наведеному висновку. Такий лист був направлений, як зазначено, саме на звернення позивача у січні 2017 року, а не на підставі наказу від 01.06.2016 року №42/2.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2018р.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко