Справа № 760/4945/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 березня 2018 року
Київ
справа №760/4945/13-а
адміністративне провадження №К/9901/17293/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва в складі судді Лазаренко В.В. від 19.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Вівдиченко Т.Р., Лічевецького І.О., Твердохліб В.А. від 09.10.2017 у справі №760/4945/13-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Київський міський військовий комісаріат про призначення та виплату одноразової грошової допомоги,

УСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 30.07.2013. Заява мотивована тим, що позивачу не було відомо про рух справи в суді апеляційної інстанції , а тому, звернувшись із заявою про видачу виконавчого листа, позивач вже його отримав, пропустивши строк для пред`явлення до виконання.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про зобов`язання Міністерства оборони, Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з настанням другої групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби, яка передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення, визначивши вказаний строк протягом трьох років з дня набрання ухвалою законної сили.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2017 відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.
Справу передано до Верховного Суду.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року визнано дії Міністерства оборони України, Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням другої групи інвалідності, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», протиправними.
Зобов`язано Міністерство оборони України, Київський міський військовий комісаріат Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з настанням другої групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби, яка передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто особі, яка її подала - Київському міському військовому комісаріату.
Виконавчий лист позивачем отримано 09.03.2017 року, що підтверджується відповідною заявою. При цьому, строк пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання вказано один рік, тобто до 17.04.2015.
Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.
Положеннями статті 261 КАС України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.
Європейський суд з прав людини, в своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Конституційним Судом України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу не було відомо про рух справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі, про повернення апеляційної скарги Київського міського військового комісаріату та набуття судовим рішенням законної сили, а тому причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними.
На підставі викладеного, підстави для скасування ухвал судів попередніх інстанцій відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
М.М. Гімон

Л.Л. Мороз
Судді Верховного Суду