Справа № 826/18410/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року № 826/18410/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Мельниченко В.О.,

від третьої особи - не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України
до третя особа, Державної регуляторної служби України яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора на стороні відповідача Приватне підприємство "Опалення Ніагара"
про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Державної регуляторної служби України № 86 від 26.08.2016 в частині зобов'язання переоформити Приватному підприємству «Опалення Ніагара» ліцензію серії АВ № 58700, на підставі заяви останньої від 23.06.2016.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, закони України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування», Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1369, та зазначає про протиправність розпорядження Державної регуляторної служби України № 86 від 26.08.2016 в частині зобов'язання переоформити Приватному підприємству «Опалення Ніагара» ліцензію серії АВ № 58700, оскільки виключно Державна архітектурно-будівельна інспекція України наділена повноваженнями здійснювати ліцензування господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV і V категорій складності, у порядку визначеному нормативно-правовими актами.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Конституції України, законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 № 724, Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1369, Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5, Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242, Інструкції з діловодства в Державній регуляторній службі України, затвердженої наказом Державної регуляторної служби України від 23.06.2015 № 25, та зазначив про прийняття Державною регуляторною службою України розпорядження № 86 від 26.08.2016 про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи в судові засідання не з'явився, пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Розпорядженням Державної регуляторної служби України від 26.08.2016 № 86 зобов'язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяву Приватного підприємства «Опалення Ніагара» від 23.05.2016 № 1/230516 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Вказане розпорядження прийнято на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України від 23.08.2016 № 3.1. (протокол № 09-16) за результатом розгляду скарги Приватного підприємства «Опалення Ніагара» від 20.07.2016, яким встановлено порушення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» щодо не переоформлення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ліцензії серії АВ № 587700 строком дії з 22.06.2011 по 22.06.2016 на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на безстрокову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулюються Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України від 02.03.2015 № 222-VІІІ "Про ліцензування видів господарської діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 222-VІІІ) орган ліцензування - це орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Згідно з Положенням про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 № 724 (далі - Положення), ДРС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Державна регуляторна служба (далі - ДРС) є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 Положення визначено, що ДРС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Положення, на ДРС покладається ряд основних завдань, одним з яких є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 4 Закону України від 02.03.2015 № 222-VІІІ "Про ліцензування видів господарської діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 222-VІІІ) спеціально уповноважений орган з питань ліцензування видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування та розпорядження про відхилення або задовільнення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті в межах його повноважень, є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями (частина друга статті 4 Закону № 222-VІІІ).

Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону № 222-VІІІ встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як будівництво об'єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

Згідно з частиною третьої статті 17 Закону України від 20.05.1999 № 687-ХІV "Про архітектурну діяльність" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 687-ХІV) органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом ліцензування господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності є Держархбудінспекція.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Згідно з пунктом 1 Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення встановлено, що Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань відповідно до законодавства видає суб'єктам господарювання ліцензії на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, анулює зазначені ліцензії.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію позивача, що виключно Держархбудінспекція України наділена повноваженнями щодо ліцензування господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV і V категорій складності, у порядку визначеному нормативно-правовими актами. Разом з тим, Державна регуляторна служба України, як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, що здійснює нагляд за дотриманням законодавства у сфері ліцензування, наділена повноваженнями щодо видачі розпоряджень про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, які є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2016 року Приватне підприємство «Опалення Ніагара» звернулося до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про переоформлення діючої ліцензії серії АВ № 587700 від 22.06.2011 на безстрокову у відповідності із частиною шостою статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Листом від 31.05.2016 за № 40-402-1041 Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила ПП «Опалення Ніагара», що згідно пункту 16 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1369, суб'єкт господарювання, який має намір проводити зазначений в ліцензії вид господарської діяльності після закінчення строку її дії, повинен звернутися до органу ліцензування із заявою про видачу ліцензії відповідно до цього Порядку.

Не погоджуюсь з рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекція України ПП «Опалення Ніагара» звернулося із скаргою до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України щодо неправомірної відмови у переоформленні ліцензії на безстрокову.

За результатами розгляду скарги позивача Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України прийняла рішення № 3.1. від 23.06.2016), яким встановлено порушення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вирішено зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» шляхом розгляду заяви Приватного підприємства «Опалення Ніагара» від 23.05.2016 № 1/230516 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (витяг з протоколу № 09-16 засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України).

На підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження.

Частиною першою статті 5 Закону № 222-VІІІ встановлено, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та ДРС від 14.07.2015 № 783/40, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2015 за № 847/27292.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № № 222-VІІІ обов'язками Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, зокрема, є розгляд апеляцій та інших скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії органу ліцензування або інших заявників щодо порушення законодавства у сфері ліцензування.

Згідно з частиною одинадцятою статті 5 Закону № 222-VІІІ рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування приймається більшістю голосів її членів і оформлюється протокольним рішенням, що підписується особою, яка головувала на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, та секретарем ради, який призначається головою ради з числа її членів.

Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатів, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Розпорядження про задоволення апеляції чи про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування надсилаються відповідному органу ліцензування та здобувачеві ліцензії, ліцензіату чи заявнику протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття.

З урахуванням наведеного суд зазначає про прийняття Державною регуляторною службою України розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування від 26.08.2016 № 86 в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для видачі Приватному підприємству «Опалення Ніагара» безстрокової ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, суд зазначає наступне.

Частиною шостої статті 21 Закону № 222-VІІІ встановлено, що ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти.

Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону:

види господарської діяльності яких звужені, підлягають переоформленню, що здійснюється органом ліцензування у триденний строк безкоштовно;

які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону № 222-VІІ встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як будівництво об'єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

Згідно із частиною першою статті 6 Закону № 222-VІІІ орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону.

Органом ліцензування такого виду господарської діяльності, як будівництво об'єктів IV і V категорій складності - є Держархбудінспекція, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Дія Закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення видів господарської діяльності, які зазначені в частині другій статті 2 Закону № 222-VІІІ.

Серед видів господарської діяльності, що зазначені в частині другій статті 2 Закону №222, на які не поширюється порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій визначений Законом, відсутній такий вид господарської діяльності, як будівництво об'єктів IV і V категорій складності.

З огляду на викладене, Держархбудінспекція, як орган ліцензування, з дати набрання чинності Закону № 222-VІІІ, а саме: з 28.06.2015 повинен видавати, переоформляти та анулювати ліцензії на право здійснення такого виду господарської діяльності, як будівництво об'єктів IV і V категорій складності відповідно до Закону № 222-VІІІ з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

В той же час, норма частини шостої статті 21 Закону № 222-VІІІ є імперативною, оскільки, встановлює, що ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону (всі без виключень), які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Отже, Держархбудінспекція, як орган ліцензування, з дати набрання чинності Закону № 222-VІІІ, а саме: з 28.06.2015 повинен за заявою ліцензіатів переоформити ліцензії, що на день набрання чинності цим Законом є чинними.

Враховуючи, що Приватне підприємство «Опалення Ніагара» на момент набрання чинності Законом № 222-VІІІ мало діючу ліцензію з обмеженим терміном дії, а саме: ліцензію серії АВ № 587700 від 22.06.2011 щодо здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком), строком на п'ять років, до 22.06.2016, відповідно підлягає переоформлення відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк на підставі заяви ліцензіата.

При цьому, враховуючи, що норма частини шостої статті 21 Закону № 222-VІІІ є імперативною, а тому виключає дискрецію органу ліцензування та має наслідком єдиний варіант застосування у випадку подачі заяви суб'єктом ліцензування відносно ліцензії, строк дії якої не закінчився станом на 28.06.2015.

Одночасно суд зазначає, що Державна регуляторна служба України та Держархбудінспекція є органами державної влади, діяльність яких, зокрема, полягає у здійсненні виключних функцій контролю (нагляду) у сфері здійснення ліцензійної діяльності, при цьому, позивач здійснює відповідні виключні функції контролю за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов, а Державна регуляторна служба України, в свою чергу, здійснює виключні функції контролю (державний нагляд) за дотриманням позивачем, як органом ліцензування, законодавства у сфері ліцензування.

Отже, Державною регуляторною службою України не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з виданням розпорядження № 86 від 26.08.2016, оскільки, розпорядження нічого не скасовує, а лише зобов'язує Державну архітектурно-будівельну інспекцію України усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяву Приватного підприємства «Опалення Ніагара» від 23.05.2016 № 1/230516 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20.01.2015 по справі № К/800/50463/14, К/800/52405/14.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність прийнятого розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений 20 березня 2018 року.