Справа № 163/2897/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/488/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року (прийняту суддею Павлусем О.С. о 14:43 год. у м. Любомль) в адміністративній справі № 163/2897/17, провадження № 2-а/163/121/17 за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року директор ТОВ «Гелексі Кар» ОСОБА_2 звернулася до Любомльського районного суду Волинської області із вказаним позовом та просила визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 11.10.2017 за № 3525/20500/2017, якою її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України (далі МК України), і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 381 788,46 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, без урахування всіх обставин справи та з порушенням порядку її прийняття.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Волинська митниця ДФС, яка вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, не надано належної оцінки наданим митницею доказам та неповно зясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, 15.09.2015 посадовою особою Волинської митниці ДФС, на підставі митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205120000/2015/007719, поданої ТОВ «Волекспоброк» в інтересах одержувача ТОВ «Гелексі Кар», на підставі договору від 05.02.2015 № 4/2015/МБ про надання послуг по декларуванні та митному оформленню товарів, проведено митне оформлення товару «автобус пасажирський призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI», календарний рік виготовлення 2006, модельний рік виготовлення 2006, тип двигуна дизельний, обєм двигуна 2148 см. куб., потужність 80 kw, номер двигуна НОМЕР_1, шасі № WDB9036731R927352, колісна формула 4/2, кількість місць, включаючи водія 18, що був у використанні.

Крім того, до митного оформлення були подано товаро-супровідні документи: рахунок фактура (invoice) від 14.08.2015 № 0336; 1М40ЕЕ № 205000000/2015/908549 від 01.09.2015; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.12.2014; сертифікат відповідності № UA1.178.0067813-15 від 03.09.2015; висновок експертного дослідження № 222 від 11.09.2015 та долучені до нього фотокартки, згідно чого наданий на огляд транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» класифікується автобус з кількістю посадочних місць 18.

Відповідно до контракту № 02/15/G від 02.02.2015, рахунку (Invoic № 0336) від 14.08.2015, продавцем цього транспортного засобу виступила фірма «Dellform Іmpex Corp» (Панама, Panama City, Suite H, 19 tn Floor,Giobal Plaza Tower, 50 th Street), a вартість вищевказаного автомобіля становила 3500 Євро.

За митне оформлення цього транспортного засобу при його скоригованій митній вартості у 133 741,63 грн, було сплачено митних платежів в загальній сумі 7321 1,19 грн.

22.08.2017 до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України із листом від 15.08.2017 № 21763/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органів Королівства Нідерланди на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу, зокрема, легкового автомобіля марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI», V1N WDB9036731R927352 з копіями документів щодо ввезення транспортного засобу в адресу ТОВ «Гелексі Кар».

За результатами проведеного службовими особами Волинської митниці ДФС аналізу вказаних документів, що були отримані від митних органів Королівства Нідерланди встановлено, що цей автомобіль був належним чином зареєстрований в Нідерландах з номерним знаком 58-SR-SF та є автомобілем для перевезення 9 осіб, включаючи з водієм.

Згідно експортної декларації MRN15NL14845222ECC788 від 02.09.2015 останній був експортований 13.08.2015 з призначенням увезення на митну територію України «автомобіля марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI»,- WDB9036731R927352, який відповідно до рахунку-фактури № VK15-0185 від 13.08.2015 проданий фірмою «Planet Cars Kerkdriel» (Голандія, 5331 РК Kerkdriel, Bulkseweg 31-В), громадянину України ОСОБА_3, а вартість вищевказаного автомобіля становила 4700 Євро.

З метою зясування всіх обставин митного оформлення транспортного засобу Волинська митниця ДФС надіслала листи для ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте останні до митного органу не зявилися, жодних заяв, пояснень не подали.

З огляду на наявність в діях позивача порушення митних правил, яке полягає в заявленні в митній декларації недостовірних відомостей з метою зменшення митних платежів, 26.09.2017 посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 3525/20500/17 за статтею 485 МК України, копія якого була надіслана ОСОБА_2

На підставі зазначеного протоколу посадовою особою відповідача винесено постанову, якою директора ТОВ «Гелексі Кар» ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 381 788,46 грн.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, ОСОБА_2 оскаржила її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що митним органом не надано до суду належних доказів на підтвердження заявлення ОСОБА_2 в митній декларації неправдивих відомостей щодо відправника товару, неправдивих відомостей необхідних для визначення митної вартості самого товару, кількості посадочних місць транспортного засобу та надання з цією метою митному органу документів, що містять такі відомості митним органом не зазначено та під час судового розгляду суду не надано.

Не наведено і докази того, що у ОСОБА_2 були в наявності інші документи, ніж ті, які подані до митного органу.

Надані сторонами докази дають підстави вважати, що під час оформлення транспортного засобу позивач надала усі товаро-супровідні документи, необхідні для визначення та коригування митної вартості переміщуваного товару, що свідчить про відсутність в її діях прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а висновок відповідача про порушення позивачем митних правил є виключно його припущенням.

Також, митним органом не надано будь-якої оцінки, аналізу, тим фактам, що відомості, зазначені в листі органів Королівства Нідерланди, щодо кількості місць, суперечать відомостям у наданій ними ж копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, відповідач не надав під час розгляду справи доводів, що вищевказане свідоцтво містить ознаки підробки.

Крім того, митним органом було порушено порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки складення протоколу про порушення митних правил та винесення постанови здійснені без участі позивача, що призвело до необєктивності та неповноти провадження.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на таке.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту цієї норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст. 485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст. 489 МК України зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини пятої статті 334 МК України з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Порядок переміщення транспортного засобу через митний кордон врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 (далі Правила).

Відповідно до пункту 7 Правил власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, предявляє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Судом встановлено, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України, при тому, що договір із нідерландською компанією «Planet Cars Kerkdriel» (Голандія, 5331 РК Kerkdriel, Bulkseweg 31-В), укладався не ним, а громадянином України ОСОБА_3.

Враховуючи встановлені в справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок відповідача в оскаржуваній постанові про те, що позивач заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містили недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів, є безпідставним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Згідно із частиною третьою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пункту першого частини першої статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, а згідно пункту третього частини першої статті 531 МК України такою підставою є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого статті 485 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно пунктів першого, третього частини першої статті 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року в адміністративній справі № 163/2897/17, провадження № 2-а/163/121/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6