Справа № 2а-3059/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3059/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Полтавській області про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 Липня 2010 року позивач звернувся з позовом до УДАІ УМВС України в Полтавській області про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВІ №071995 від 05 липня 2010 року за відсутністю події та складу правопорушення.

Згідно письмових заперечень відповідача на позовну заяву, оспорену постанову відповідач вважає обґрунтованою і законною, а позовні вимоги безпідставними. Просить відмовити за безпідставністю та у зв'язку із пропушенням строку та розглянути справу без участі представника.

Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, в судове засідання представник відповідача не з»явився.

Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути праву в його відсутності порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно положень ст.ст. 122, 128 ч.6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ВІ №071995 від 05 липня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 260 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ № 150767 від 05 липня 2010 року, ОСОБА_1 в цей день на 155 км. автодороги Київ-Харків , керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. ВК 0077АХ,перевищив швидкість більш як на 20 км/год в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, швидкість становила 84 км/год, вимірювалась приладом «Іскра» №18707, з повіркою до 28.01.2011 року, чим порушив п.п.12.4 ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України.

З наданих позивачем пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1, ознайомившись із протоколом до якого додана постанова під розписку, отримавши копію документів, пояснював правопорушення, вказуючи, що рухався зі швидкістю 75 км/год, а на приладі швидкість не його.

Відповідно положень п.п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності в своїх поясненнях фактично визнала подію порушення ПДР, проте не визнав склад правопорушення за ст..122 ч.1 КпАП України. Склад зазначеного постановою правопорушення і вина позивача в його вчинення підтверджується зазначеними протоколом показаннями технічного засобу із його індивідуальними ознаками та повіркою, також обгрунтованими запереченнями відповідача проти позову.

Таким чином, встановлені обставини правомірно оцінені інспектором ДПС ВДАІ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху і правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КпАП України, в діях позивача 05.07.2010 року суд вважає підтверджене доказами в порядку, передбаченому ст.251 КпАП України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач накладенням штрафу за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не перевищив свої повноваження та не порушив вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували зазначене і підтверджене протоколом про адміністративне правопорушення серії ВІ № 150767 від 05 липня 2010 року правопорушення в його діях позивач суду не надав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 251, 258, 280, 289 КпАП України, ст.ст. 9, 69 - 71, 100, 158 -163, 171-2, 185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови серії ВІ №071995 від 05 липня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122ч.1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук