Справа № 161/1503/18
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1503/18
Провадження № 2-а/161/169/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Крупінської С.С.

при секретарі Ярмолюк І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта поліції Науменко Павла Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 25 січня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн., а саме за те, що рухаючись по вул.. Загородній в м. Луцьку не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку при повороті. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд скасувати постанову.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за те, що 25.01.2018 року о 23:22 водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б Правил дорожнього руху України (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 9.2. «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В своєму відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що порушник ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення визнав та зазначив, що так як «не було машин взагалі, то їхав без повороту».

Дані обставини підтверджуються відеозаписом з місця вчиненні адміністративного правопорушення, що був здійснений на нагрудний відеореєстратор поліцейського Науменка П.І., який був досліджений судом в судовому засіданні, та на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що інспектор роти № 4 батальйону УПП у Волинській області лейтенант поліції Науменко П.І. при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв у межах, передбачених чинним законодавством України, а тому підстав для скасування постанови НОМЕР_1 від 25 січня 2018 року суд не вбачає, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 72, 77, 243-244, 246, 286 ч. 3 п. 3 КАС України, на підставі ст. 61 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта поліції Науменко Павла Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська