Справа № 825/1734/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Чернігів Справа № 825/1734/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
за участю

представників сторін:

від позивачаОСОБА_2, діє на підставі довіреності № 383 від 04.09.2015
від відповідачаОСОБА_3, діє на підставі довіреності № 5485/9/25-01-10-15 від 15.12.2017

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області №10836746 від 30.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 81 статті 267 Податкового кодексу України визначено транспортний податок, в якому суму транспортного податку визначено лише для автомобілів не старше 5 років з об'ємом двигуна більше 3000 куб. см, зі статичною ставкою в 25000 грн. за рік. Зауважує на те, що така ситуація призвела до подвійного оподаткування одного і того ж об'єкту по суті одним і тим же податком. Збір за першу реєстрацію, рівним чином, як і транспортний податок, об'єктом оподаткування визначає транспортний засіб, а диференціація суми податку визначається (і визначалася) у залежності від об'єму двигуна транспортного засобу. Отже, при застосуванні даного положення, порушується один із базових принципів функціонування податкового законодавства, як стабільність, передбачений ст. 4 Податкового кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам чинного законодавства є безпідставними, необґрунтованими та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення (а.с. 94-97), в яких зазначено, що з 2015 року скасовано збір за першу реєстрацію транспортного засобу, який до 2015 року сплачували продавці авто. На даний час саме власники транспортних засобів платитимуть транспортний податок, який відноситься до податків на майно. З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, вимоги викладені в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечення на неї, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстрований в Україні згідно з чинним законодавством власний легковий автомобіль Lexus LX 570 2012 року випуску, з об'ємом двигуна 5700 куб. см.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми № 10836746 від 30.07.2017, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (а.с.13).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набув чинності з 01 січня 2015 року, стаття 267 ПК України викладена у новій редакції, якою передбачено сплату транспортного податку.

Підпунктом 267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З аналізу наведених норм вбачається, що легкові автомобілі є об'єктом оподаткування транспортним податком у випадку, якщо з року їх випуску минуло не більше 5 років та їх середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

Транспортний податок належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені ст.12 ПК України.

У відповідності до п.п.8.1, 8.3 ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно, який в силу ст.265 ПК України складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п.10.2 ст.10 ПК України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до пп.12.1.2 п.12.1 ст.12 ПК України Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Підпунктами 12.3.1, 12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно п.24 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів, відповідно до Податкового кодексу України.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому, в силу п.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Згідно пп.12.4.1 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

В силу п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Рішенням Чернігівської міської ради 47 сесії VІ скликання від 30 січня 2015 року Про місцеві податки встановлено на території м. Чернігова місцеві податки, зокрема, транспортний податок.

Постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18 лютого 2016 року затверджена ОСОБА_3 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, відповідно до п.п.13, 14 якої Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_3 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік мінімальний розмір заробітної плати станом на 1 січня 2017 року встановлено на рівні 3200 гривень.

Отже, обєктом оподаткування транспортним податком є автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи документів ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Lexus LX 570, обєм двигуна 5663 куб. см. , потужність 270 кВт, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, модельний рік випуску 2012, календарний рік випуску 2012. Точна дата виготовлення не зазначена.

В свою чергу, згідно наданої інформації Регіональним сервісним центром в Чернігівській області Міністерства внутрішніх справ України зазначений вище автомобіль був розмитнений 27.02.2012, а згідно наявної в матеріалах справи копії вантажно-митної декларації транспортний засіб виплив з країни виробництва (Японія) 05.02.2012 (а.с. 72).

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України передбачено, що середньоринкова вартість має визначатись станом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно п.2 ОСОБА_3 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100),

де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403.

Згідно додатку 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів відносно легкових автомобілів зі строком експлуатації понад 4 до 5 років становить 42, понад 5 до 6 років становить 39.

За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість автомобіля Lexus LX 570, обєм двигуна 5,7 куб. см., 2012 року випуску становить 1538454,06 грн (а.с. 98).

Крім того, згідно переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2017 (звітного) року, що розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, до вказаного переліку віднесено також легковий автомобіль марки Lexus, модель LX 570, обєм циліндрів двигуна 5,7, тип пального бензин, рік випуску (включно) до 5 років.

Таким чином, належний ОСОБА_1 транспортний засіб є об'єктом оподаткування транспортним податком відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, оскільки його середньоринкова вартість становить 1538454,06 грн, що перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року (1200000,00 грн.), а позивач являється платником зазначеного податку.

В свою чергу, відповідно до пп. 267.6.7 п. 267.6 ст. 267 ПК України у разі спливу п'ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п'яти років.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, транспортний засіб позивача набув пятирічного віку якнайменш у січні 2017 року, оскільки, зважаючи на вантажно-митну декларацію вже 05.02.2012 він був направлений з країни виробника до України, що дає змогу дійти висновку про місяць його виготовлення якнайменш січень 2012.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, повинен був врахувати факт спливу п'ятирічного віку легкового автомобіля.

Таким чином, сума податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб, яка повинна бути сплачена позивачем має бути 2083,4 грн (25000/12 = 2083,4 грн).

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення в частині визначення суми транспортного податку в розмірі 22916,70 грн є протиправним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області №10836746 від 30.06.2017 в частині суми транспортного податку за 11 місяців в сумі 22916,70 грн.

Керуючись статтями 241,243,244-246,250,263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області №10836746 від 30.06.2017 в частині суми транспортного податку за 11 місяців в сумі 22916 (двадцять дві тисячі дев'ятсот шістнадцять) грн 70 коп - визнати протиправним та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено у повному обсязі 21.03.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб