Справа № 554/6023/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 р. Справа № 554/6023/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.12.2017, суддя Микитенко В.М., по справі № 554/6023/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції м.Полтави Васильєва Олега Геннадійовича , Інспектора Управління патрульної поліції м.Полтави Горголя Віталія Петровича , Інспектора Управління патрульної поліції м.Полтави Підгорного Руслана Сергійовича

про скасування постанов, закриття проваджень у справах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовами, які ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.08.2017 року об'єднані в одне провадження, у яких просив скасувати постанови про адміністративні правопорушення АР №435902, БР №479300, БР №479294, від 24.07.2017 року та закрити провадження у зазначених справах.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, відповідно до оскаржуваної постанови серії АР №479294 від 24.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 24.07.2017 року о 13.30 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Полтава по вул. Остроградського, 2, здійснив зупинку менш ніж за 10 м. від пішохідного переходу, а саме на відстані 1,5 м., чим порушив п.15.9 «г» ПДР.

Також, згідно з постановою серії АР №479300 від 24.07.2017 року ОСОБА_1 24.07.2017 року о 13.40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Остроградського, 2 не пред'явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ та поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності, чим порушив п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України та ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Крім того, за даними постанови серії АР №435902 від 24.07.2017 року, ОСОБА_1 24.07.2017 року о 17.50 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. С. Халтуріна, 8, не пред'явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ та поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності, чим порушив п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності доказів скоєння позивачем зазначених адміністративних правопорушень.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. «г» п.15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

В силу положень п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення АР №479294 від 24.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стала та обставина, що водій здійснив зупинку менш ніж за 10 м. від пішохідного переходу.

З метою доведення факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, судом першої інстанції був переглянутий диск із відеозаписом адміністративного правопорушення та встановлено, що працівниками поліції о 13.30 год. 24.07.2017 року виявлено автомобіль НОМЕР_1 в м. Полтава, що стоїть на краю проїзної частини по вул. Остроградського, 2 на відстані менш ніж за 10 м. від пішохідного переходу.

При цьому, позивачем факт знаходження транспортного засобу у такій позиції не заперечувався, однак зазначено, що зупинку засобу як водій він не здійснював, а сів в уже припаркований іншою особою на цьому місці автомобіль.

За поясненнями позивача право керування автомобілем ним було передане брату для вирішення останнім особистих питань, в подальшому брат залишив транспортний засіб за адресою: м. Полтава по вул. Остроградського, 2, а передача ключів від автомобілю позивачу була здійснена у іншому місці.

Колегія суддів критично оцінює зазначені доводи, оскільки передача автомобіля для керування іншій особі у місці, значно віддаленому від його тимчасової стоянки, за наявності реальної можливості пересування безпосередньо автотранспортом не видається логічною та виправданою.

У зв'язку з викладеним такі пояснення позивача розцінюються колегією суддів як спосіб уникнення ним відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_5 в якості свідка, оскільки осатаній як близький родич позивача є зацікавленим у вирішенні справи на його користь, а отже такий доказ не може бути використаний, як достовірний.

Крім того, слід вказати, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Toyota Camry д.н. НОМЕР_2 власником є ОСОБА_1, інші особи, як такі, що мають право керування цим транспортним засобом не вказані, інші докази надання позивачем права керування зазначеним автомобілем іншим особам відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується, що вказані дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення якої його і притягнуто до адміністративної відповідальності.

В подальшому на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився пред'явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ та поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Також, переглянутими судом першої інстанції відеозаписами адміністративного правопорушення встановлено, що 24.07.2017 року о 17.50 год. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по вул. С. Халтуріна, 8 м. Полтави та на вимогу пред'явити для перевірки документи водія відмовив, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Таким чином, факт скоєння адміністративних правопорушень ОСОБА_1 судовим розглядом підтверджено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі АР №435902, БР №479300, БР №479294, від 24.07.2017 року відповідачі діяли на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Отже, колегія суддів підтримує твердження суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, та у свою чергу правомірність оскаржуваних постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.12.2017 по справі № 554/6023/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов