Справа № 819/1307/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові питання про прийняття додаткової постанови з питань сплати судових витрат в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Зборівська міська рада Зборівського району Тернопільської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-
07 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області Мартинюка В.А. від 24 квітня 2017 року Я-3485/0-987/6-17, від 26 травня 2017 року Я-4339/0-1384/6-17 та від 04 липня 2017 року Я-6099/0-1982/6-17 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області.
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області Мартинюка В.А. від 24 квітня 2017 року № Я-3485/0-987/6-17 та рішення від 26 травня 2017 року № Я-4339/0-1384/6-17 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.
23 лютого 2018 року до Львівського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача-адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення з питань сплати судових витрат. На обгрунтування клопотання зазначає, що за результатами розгляду адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, однак не вирішено питання щодо судових витрат. Також, в суді апеляційної інстанції його апеляційну скаргу задоволено частково та не вирішено питання щодо судових витрат. Просив стягнути на користь позивача 2688,00 грн понесених ним зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів(п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно із ч. 3 тієї ж статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Аналогічні норми містилися і в положеннях ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 надано роз'яснення щодо застосування норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо ухвалення додаткового судового рішення.
Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.
Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 6, ч. 7, ч. 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.
Стосовно судових витрат сплачених при поданні позовної заяви в суд першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали справи містять квитанцію ПАТ АБ «Укргазбанк» від 07 серпня 2017 року № 25137089 про сплату судового збору в розмірі 1280,00 грн.
Зі змісту позовної заяви слідує, що фактично позивачем було заявлено п'ять позовних вимог, а саме:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24 квітня 2017 року Я-3485/0-987/6-17;
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26 травня 2017 року Я-4339/0-1384/6-17;
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04 липня 2017 року Я-6099/0-1982/6-174
- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1;
- зобов'язати відповідача зобов'язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області.
За наслідками розгляду справи судом першої інстанції було задоволено дві позовні вимоги ОСОБА_1, а саме: визнано протиправними та скасовано рішення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області Мартинюка В.А. від 24 квітня 2017 року № Я-3485/0-987/6-17 та рішення від 26 травня 2017 року № Я-4339/0-1384/6-17 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області, а в решті позовних вимог було відмовлено.
З врахуванням задоволення судом першої інстанції двох позовних вимог з п'яти, колегія суддів зазначає, що відшкодуванню на користь позивача підлягали до стягнення з відповідача 40 % від суми сплаченого судового збору при поданні позову, а саме 40%*1280 грн або 512 грн.
Стосовно судових витрат сплачених при поданні апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1408,00 грн, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03 жовтня 2017 року № 0.0.862552971. При цьому, ОСОБА_1 оскаржував постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 04 липня 2017 року Я-6099/0-1982/6-17; зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1; зобов'язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області. Відтак предметом оскарження були три позовні вимоги немайнового характеру.
Крім цього, у зв'язку з прийняттям апеляційним судом постанови про задоволення двох позовних вимог позивача, в задоволенні яких було відмовлено судом першої інстанції, на переконання колегії суддів, в користь ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в частині таких позовних вимог. Таким чином, розмір судового збору, який слід стягнути на користь ОСОБА_1 становить 40%*1280 грн або 512 грн.
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, суми підтверджених судових витрат, понесених позивачем в ході розгляду даної справи, відшкодуванню на користь позивача підлягає сума (40%*1280,00 грн + 66,6%*1408,00 грн + (40%*1280 грн ) = 1961,73 грн).
Керуючись ст. 139, ст. 243, ст. 250, ст. 252, ст. 311, ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання представника позивача-адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення з питань сплати судових витрат - задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда