Справа № 809/438/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"26" березня 2018 р. справа № 809/438/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк" Київська Русь" в особі уповноваженої особи ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності неправомірною щодо не включення інформації про вкладника до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язання включити таку інформацію до Переліку та зобов'язання до вчинення дій щодо включення інформації про вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.03.2018 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 09.03.2018 позовну заяву ОСОБА_1, залишено без руху і надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 160, частин 3, 4, 6 статті 161 та статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

22.03.2018, позивачем, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 09.03.2018, через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків.

Водночас, в даній заяві позивач просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів та поновити пропущений ним процесуальний строк. Зокрема, про порушення своїх прав щодо виплати гарантованої суми вкладу він почав підозрювати після отримання листів №9688/14 від 28.10.2015 та №02-036-24/16 від 18.11.2015, однак остаточної впевненості щодо порушення такого права у позивача не було. В подальшому позивач звертався із відповідними заявами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, представників "Укргазбанк" та "ПУМБ", на які отримано відповіді від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: №02-036-12351/17 від 15.06.2017, №27-16795/17 від 11.08.2017, №43-36-17162/17 від 17.08.2017; відповідь АБ "Укргазбанк" від 21.09.2017 та відповідь банку "ПУМБ" від 27.06.2017. Як стверджує позивач, тільки після отримання вищевказаних відповідей, він остаточно впевнився щодо порушення його права на виплату гарантованої суми вкладу, внаслідок чого 27.09.2017 звернувся в Долинський районний суд з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" про виплату 200 000,00 гривень гарантованої суми вкладу та включення до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Банк "Київська Русь". Однак рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 відмовлено в задоволенні позову. З даних підстав позивач вважає, що ним пропущено строк звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з поважних причини.

Вивчивши зміст заяви щодо поновлення строку звернення до суду та викладені в ній обставини щодо поважності причин пропуску строку звернення, дослідивши всі наявні докази, які містяться в матеріалах адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті Кодексу визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як слідує із прохальної частини адміністративного позову, позивач просить визнати неправомірною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк" Київська Русь" щодо не включення інформації про вкладника до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання включити таку інформацію до вказаного Переліку, а також зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити інформацію про вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Банк" Київська Русь", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За змістом частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов'язаний додати докази поважності причин його пропуску.

В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач стверджує, що отримання ним листів, зокрема, листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк" Київська Русь" №9688/14 від 28.10.2015 та листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-24/16 від 18.11.2015, не давали достатніх підстав вважати, що його право щодо виплати гарантованої суми вкладу порушено, а тому в подальшому продовжував звертатися до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, АБ "Укргазбанк" та банк "ПУМБ". Тільки після отримання відповідей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-12351/17 від 15.06.2017, №27-16795/17 від 11.08.2017, №43-36-17162/17 від 17.08.2017, відповіді АБ "Укргазбанк" від 21.09.2017 та відповіді банку "ПУМБ" від 27.06.2017 позивач впевнився, що його право порушено.

Досліджуючи докази, долучені позивачем до матеріалів адміністративного позову, суд встановив наступне.

Так, 07.11.2014 та 12.01.2015 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк" Київська Русь" укладено договори банківського вкладу в національній валюті "СУПЕР - вклад" №123586-43.4 та №6413-43.4, згідно яких позивач надав на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу на рахунок №004 в сумі 170 600,00 гривень на строк до 08.06.2015 та на рахунок №005 в сумі 83 092,00 гривень на строк до 12.08.2015 відповідно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 за №190 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 за №61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь", згідно з яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк" Київська Русь".

На неодноразові звернення із заявами про виплату гарантованої суми вкладу, позивачу надано наступні відповіді:

- листом №9688/14 від 28.10.2015 Публічне акціонерне товариство "Банк" Київська Русь" повідомлено, що заяву про визнання ОСОБА_1 кредитором банку зареєстровано за 9688/14 від 26.10.2015 та прийнято в роботу;

- листом №02-036-46155/15 від 18.11.2015 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено, що зазначені в заяві кошти, розміщені в ПАТ "Банк" Київська Русь" в рамках гарантованої суми та включені до Переліку, виплачені за звітом АТ "Укргазбанк 08.07.2015;

- листом №02-036-24/16 від 04.01.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено, що за звітами уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк" Київська Русь" відшкодування за вкладами було виплачено 08.07.2015 у період тимчасової адміністрації.

Як слідує з листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк" Київська Русь" №1141/13 від 24.02.2016, Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 03.09.2015 розпочато кримінальне провадження №0000563 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України. Підставою для цього стало повідомлення ПАТ "Банк" Київська Русь" про те, що службові особи Долинського відділення Івано-Франківського регіону банку при укладенні договорів банківського вкладу у жовтні 2014 року - лютому 2015 року надавали клієнтам підроблені депозитні договори, а отримані від вкладників кошти привласнювали. Як встановлено банком при перевірці заяв громадян ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (позивача), останні були одними із вкладників, частину належних коштів яких вкрадено службовими особами Долинського відділення Івано-Франківського регіону банку ПАТ "Банк" Київська Русь". Загальна сума вкрадених коштів за повідомленнями вкладників становила 51 485,00 доларів США та 253 647,00 гривень.

Із представленої позивачем копії листа Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №2454/108/01/24-2016 від 09.03.2016, адресованого в тому числі ОСОБА_1 слідує, що в провадженні за вказаним вище фактом перебувають матеріали досудового розслідування за №0000563 від 04.09.2015 за ознаками кримінального провадження, передбачених статтею 190 Кримінального кодексу України.

В подальшому, листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2017 за №02-036-12351/17, повідомлено позивача, що в Переліку, який переданий до Фонду уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ "Банк" Київська Русь", інформація про вклади присутня. За звітами уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк" Київська Русь" відшкодування за вкладами було виплачено 08.07.2015.

Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.08.2017 за №27-16795/17, позивача повідомлено, що суми коштів, які обліковувались на рахунках позивача згідно укладених з банком договорів від 29.07.2008, 14.09.2010, 16.01.2012 та 08.11.2012 в сумі 884,14 гривень, виплачені позивачу через установу уповноваженого банку-агенту Фонду. При цьому інформація щодо інших депозитних договорів, укладених ОСОБА_1 з ПАТ "Банк" Київська Русь" 07.11.2014 та 12.12.2015, зазначених у зверненні, з невідомих Фонду причин не були включені банком до бази даних про вкладників банку, у зв'язку з чим Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не володіла інформацією про наявність у позивача інших вкладів і відповідно не мала можливості включити таку інформацію до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Суд зазначає, що вказаний лист підтверджує інформацію уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк" Київська Русь", яка міститься у попередньому листі за №1141/13 від 24.02.2016, про ознаки кримінального проступку в діях окремих посадових осіб банку.

Листом АБ "Укргазбанк" від 21.09.2017 повідомлено позивача, що в АБ "Укргазбанк" виплати вкладникам проводилися на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Загального реєстру вкладників за встановленою формою, шляхом переказу коштів окремими траншами через електронну платіжну систему термінових переказів коштів в національній валюті України, з зазначенням сум до виплати. Однак, після здійснення перевірки Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", за яким проводилися виплати у відділеннях АБ "Укргазбанк", встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 в загальному реєстрі вкладників не значиться.

Також, позивачем долучено до матеріалів адміністративного позову рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 у справі №343/1702/17, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" про зобов'язання виплатити 200 000,00 гривень гарантованої суми вкладу та включення позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Банк "Київська Русь".

Крім того, із листів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №27-16795/17 від 11.08.2017 і №43-036-17162/17 від 17.08.2017 судом з'ясовано, що в 2016 році в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №809/843/16 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання виплатити 200 000,00 гривень гарантованої суми вкладу та ключення позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Банк "Київська Русь". Ухвалою суду від 06.10.2016, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016, провадження у справі №809/843/16 закрито.

В архіві Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходяться матеріали вказаної справи, оглядом якої встановлено наявність в ній всіх тих копій документів і листів (до червня 2017 року), які долучені позивачем при зверненні 05.03.2018 до суду з даним позовом.

В матеріалах справи №809/843/16 наявна довідка ПАТ "Банк "Київська Русь" від 29.07.2016 за №4059/43 про те, що станом на 20.03.2015 року на ім'я ОСОБА_1 в банку було відкрито всього 4 рахунки на загальну суму 868,98 гривень. Із письмового заперечення ПАТ "Банк "Київська Русь" від 01.08.2016 за №4079/16 слідує, що у банку відсутня інформація про залучення грошових коштів за рахунками НОМЕР_1, НОМЕР_2, про які вказано в копіях договорів від 07.11.2014 і від 12.01.2015, представлених позивачем при поданні позову. Про вказану подію проінформовано правоохоронні органи, у зв'язку з чим в провадженні Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000563 від 04.09.2015 за ознаками кримінального провадження, передбачених статтею 190 Кримінального кодексу України.

У матеріалах вказаної адміністративної справи містяться відомості про ознайомлення представником ОСОБА_1 10.10.2016 із матеріалами такої справи та виготовлення фотокопій.

Оцінивши вищевказане, суд зазначає, що листи №02-036-46155/15 від 18.11.2015, №02-036-24/16 від 04.01.2016, №02-036-46155/15 від 18.11.2015, №1141/13 від 24.02.2016, №2454/108/01/24-2016 від 09.03.2016, №21-036-39584/16 від 27.09.2016, про які позивач знав вже в 2015-2016 роках, за своїм змістом містять таку ж інформацію як і листи №02-036-12351/17 від 15.06.2017, №27-16795/17 від 11.08.2017 і №43-036-17162/17 від 17.08.2017.

З аналізу частини 2 статті 122 КАС України слідує, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом, суд встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких, зокрема, слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та "добросовісність" заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне чи недбале ставлення особою, яка звертається в суд (планує звернутися), до правил обчислення і застосування відповідних строків такого звернення.

Окрім того, згідно із пунктом 46 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Устименко проти України" заява №32053/13 від 29.01.2016, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений "особливими і непереборними" обставинами.

У пункті 47 Рішення зазначено, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи вказане, розгляд судом заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 22.03.2018 з тих підстав і обґрунтування, які у ній зазначені, повинен відповідати принципу юридичної визначеності.

Як уже зазначалось, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли починаючи з 8 червня і 12 серпня 2015 року - моменту завершення дії договорів банківського вкладу в національній валюті і не отримання ОСОБА_1 коштів по таких вкладах. Про відповідний алгоритм дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" позивач знав вже починаючи з жовтня, листопада 2015 року і січня-березня, вересні 2016 року, про що свідчить відповідна переписка з такими суб'єктами владних повноважень. Вказане суперечить доводам представника позивача, які зазначені у заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Суд вважає неповажними підстави пропущення строків звернення до суду, які вказані ОСОБА_1 у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 22.03.2018, оскільки, як встановлено судом, позивачу станом на червень-вересень 2017 року, момент отримання нових відповідей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, було достовірно відомо про вище описану, на думку позивача, бездіяльність зі сторони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Будь яких інших причин не звернення до суду в строк, визначений статтею 122 КАС України, чи обставин, які об'єктивно перешкоджали такому зверненню, у заяві від 22.03.2018 ОСОБА_1 не наведено, доказів на їх підтвердження не надано.

Позивачем не було наведено саме обґрунтовано підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, тобто не зазначено про причини, які унеможливили позивача звернутися до суду з даним позовом у встановлений законом строк.

При цьому суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Причин, у тому числі особистих, які б могли свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду з цим позовом, ОСОБА_6 не наведено. Із наданих ним матеріалів не вбачається наявності обставин, які б були пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на звернення до суду у встановлений законом строк.

Формування у даному випадку нових позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмінних від тих, за якими Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі №809/843/16 в 2016 році і Долинського районним судом Івано-Франківської області у справі №343/1702/17 в 2017 році прийняті відповідні судові рішення, які стосуються одного предмета спору - не забезпечення повернення ОСОБА_1 його особистих коштів за договорами банківського вкладу в національній валюті від 07.11.2014 в сумі 170 600,00 гривень і 12.01.2015 в сумі 83 092,00 гривень відповідно, на переконання суду, не є тією поважною обставиною, яка перешкоджала своєчасному зверненню до суду із даним адміністративним позовом.

Позивач звернулась в суд із даною позовною заявою для захисту свого порушеного права 05.03.2018.

ОСОБА_1 ні в позовній заяві від 05.03.2018, ні в заяві від 22.03.2018, поданої за результатами виконання ухвали про залишення без руху адміністративного позову, не вказав "особливі і непереборні" обставинами, на наявність яких звернуто увагу в Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Устименко проти України" заява №32053/13 від 29.01.2016, які зумовили б обґрунтування звернення із вказаним позовом саме в березні 2018 року з пропущенням строків, визначених статтею 122 КАС України.

З огляду на вказане, виходячи з положень статті 122 КАС України, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем у встановлений законом та ухвалою суду від 09.03.2018 року строк не було наведено підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні правові підстави для повернення даної позовної заяви позивачу.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, керуючись частиною 2 статті 123, пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності неправомірною щодо не включення інформації про вкладника до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язання включити таку інформацію до Переліку та зобов'язання до вчинення дій щодо включення інформації про вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя Чуприна О.В.