Справа № 650/1364/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 р.м. ОдесаСправа № 650/1364/17

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Сікора О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бітова А.І.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 4 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенанта поліції Десни Дениса Володимировича; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР №866124 від 10.10.2017 року, винесену інспектором ВЮДР УПП у м. Херсоні лейтенантом поліції Десною Д.В. за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КупАП.

В обґрунтування позову позивач посилається на необґрунтованість висновків інспектора поліції про порушення позивачем правил із забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні залізничного переїзду, а також щодо невжиття заходів із своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Так, не виконання позивачем наведених правил відбулось з незалежних від нього причин, а саме через відсутність на балансі виробничого підрозділу служби колії відповідних будівельних матеріалів та устаткування. Зазначені обставини безумовно свідчать про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже і про безпідставність адміністративного стягнення. Посилаючись на те, що постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також без урахування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, позивач просить скасувати рішення відповідача та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 4 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії інспектора ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенанта поліції Десни Дениса Володимировича та скасував постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенанта поліції Десни Дениса Володимировича від 10.10.2017 року Серії АР №866124 застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн. (а.с. 33).

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2, будучи посадовою особою відповідальною за утримання переїзду 422 км залізниці Херсонської дистанції колії, не вжив своєчасних заходів щодо заміни внутрішніх плит настилу 7 шт, заміни брусу шлагбауму зі сторони А 1 шт, заміни всіх зовнішніх плит настилу, а також інші недоліки зазначені в акті обстеження переїздів від 10.10.2017 року, чим порушив п. 1.5 ПДР, розділ 6 ДСТУ 3587-97, УП 0174 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів розділ 3.5.

Посилаючись необґрунтованість висновків інспектора, посилаючись на їх безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже і правомірність адміністративного стягнення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані, зокрема, забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Згідно із п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що суб'єктом вказаного адміністративного правопорушення є посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Так, під час провадження справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 є майстром шляхового околотку з невідкладних робіт виробничого підрозділу Херсонської дистанції колії.

Відповідно до п. 2.1 Посадової інструкції, затвердженої начальником виробничого підрозділу Херсонської дистанції колії 28.01.2016 року (а.с. 28-32), майстер шляхового околотку з невідкладних робіт здійснює, зокрема, контроль за станом залізничної колії, стрілочних переводів і споруд та залізничних переїздів, веде облік виконаних робіт, контролює їх якість, дотримання правил і технології виконання робіт.

Згідно із п. 3.1 Посадової інструкції майстер шляхового околотку з невідкладних робіт у випадках, які загрожують життю та здоров'ю людей або безпеці руху, при виявленні несправностей споруд, пристроїв чи пошкоджень рухомого складу та її устроїв, повинен негайно вжити заходів по видачі попередження про обмеження швидкості руху поїздів, зупинці поїзду, огородження небезпечного місця або закриттю перегону для руху поїздів, до усунення несправностей.

Таким чином, обов'язок вжити заходи щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху покладається на позивача як посадової особи виробничого підрозділу колії.

Наявність вказаного обов'язку не заперечується і самим позивачем, а отже, будучи відповідальною посадовою особою за дотриманням стану залізничної колії, мав контролювати та забезпечити дотримання правил ДСТУ 3587-97, Правил дорожнього руху та Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення наведених правил відбулось з незалежних від позивача причин, а саме через відсутність відповідних будівельних матеріалів для ремонту залізничного переїзду, що об'єктивно виключає наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже і можливість притягнення особи до відповідальності.

При цьому, колегія суддів враховує, що накладення адміністративного стягнення за правилами ч. 1 ст. 140 КУпАП має мати місце не лише у разі фактичного не забезпечення утримання залізничних переїздів у відповідності до законодавства, а і в результаті невжиття особою заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Доказів того, що позивачем вживались наведені заходи як під час провадження у справі про адміністративне правопорушення так і під час судового розгляду справи, не надано.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з доводами позивача про те, що накладення на адміністративного стягнення відбулось із порушенням установленого порядку, з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ( частини перша, друга і третя статті 140) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, колегія суддів вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

За таких обставин, складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці його вчинення відбулось із повним дотриманням вищенаведених правових норм.

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час обстеження колії були встановлені порушення норм ДСТУ, правила з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, а також не дотримання правил дорожнього руху, позивач як відповідальна особа не вжив заходів щодо усунення обставин, які загрожують безпеці руху, не прийняв своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, колегія суддів вважає, що накладення адміністративного стягнення відбулось обґрунтовано, у відповідності до чинного законодавства, а отже підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

З огляду на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 4 грудня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.І. Бітов