Справа № 174/186/18
Суддя: Данилюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/186/18
п/с № 2-а/174/12/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Вільногірського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пробийголови Олександра Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП № 1 Вільногірського відділення поліції Камянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пробийголови О.С., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.03.2018 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 274027, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн., за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1, 08.03.2018 року об 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo» номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Промислова в м. Вільногірську Дніпропетровської області, розмовляв по мобільному телефону, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху, також не має жодного належного доказу перерахованого в ст.251 КУпАП, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. На його заперечення про те, що він не розмовляв по мобільному телефону відповідач не реагував, свідки по цим обставинам відсутні, відео фіксація порушення не проводилась, його пояснення в письмовому вигляді від нього не витребовувались. Однак відповідач не зважаючи на ці обставини і вимоги закону прийняв оскаржуване ним рішення.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, взагалі не відповідає інструкції, що і слугувало підставою для звернення саме з таким позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підставах викладених у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою сторін, згідно ст.ст.229, ч.3 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.03.2018року, було відкрито провадження по даній справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у визначений строк надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заява про визнання позову також суду не надходила.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 274027 від 08.03.2018 року, ОСОБА_1 о 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Промислова в м. Вільногірську Дніпропетровської області, розмовляв по мобільному телефону, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6).

Зазначена постанова досліджувалась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Як вбачається з положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В свою чергу, оскаржувана постанова винесена з порушення вище перелічених правових норм.

Із дослідженого, суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Крім наданої позивачем копії постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 274027 від 08.03.2018 р., інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, або спростовували пояснення позивача, відповідачем суду не надано.

Відповідачу відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 111 КАС України, ухвалою Відьногірського міського суду було встановлено строк для подання доказів для обґрунтування своїх заперечень проти позову. У встановлений судом строк відповідачем не було надано жодних доказів вини позивача.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів(ч. 5 ст. 77 КАС України).

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зв'язку з цим, суд керуючись ст. 62 Конституції України - всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1, у вчинені ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тлумачить на його користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а тому вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та приходить до висновку, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії НК № 274027 від 08.03.2018р. по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.77, 90, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 251, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Вільногірського відділення поліції Камянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пробийголови Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову НК № 274027 від 08.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - визнати незаконною та скасувати.

Рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Вільногірського

міського суду Т.М. Данилюк