Справа № 554/8754/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/8754/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Моісєєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 14.02.2018 року (суддя Савченко А.Г. ) по справі № 554/8754/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майор поліції Романка Івана Анатолійовича третя особа Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майором поліції Романка І. А. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 654783 від 30 жовтня 2017 року, незаконними;

- визнати неправомірною та скасувати постанову серії БР № 654783 від 30 жовтня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майором поліції Романко І. А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2018 року задоволено позов.

Скасовано постанову серії БР № 654783 від 30 жовтня 2017 року винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майором поліції Романко І. А. про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., закривши провадження у справі.

Департамент патрульної поліції України (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з'ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування зазначив, що відповідач діяв правомірно, факт вчинення порушення Правил дорожнього руху доведений відповідачем належними доказами, зокрема відеозаписом, при прийняття постанови відповідачем дотримано процедуру розгляду справи, з'ясовано суть правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини , що пом'якшують і обтяжують. Проте судом не вірно надана оцінка доказам по справі, що призвело до невірного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст. 308 КАС України справа розглянута в межах доводів та вимог апеляційної скарги, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає , що судом вірно надана оцінка доказам по справі, зокрема відеозапису, з якого не можливо встановити який саме сигнал світлофора був ввімкнений та місце розмітки. Зазначає, що дії позивача не містять в собі правопорушення, оскільки були вимушеними, позивач допустив зупинку автомобіля, уникаючи більш тяжких наслідків. Просив розглядати справу за його відстуності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2017 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майором поліції Романко І. А. винесено постанову, якою ОСОБА_1, за порушення п. 16.3 Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в сумі 425 грн.

Згідно постанови від 30.10.2017 року в 16:22 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, номерний знак ВІ 0783АХ в м. Полтава на перехресті вул. Олеся Гончара та вул. Пушкарівської, за умови необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухалися по перехрещуваній дорозі, зупинив автомобіль па пішохідному переході, що створило перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р. (а.с.38)

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,) тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити свій транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінією) або 1.13, світлофором гак, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні- перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.8.10 ПДР У разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп- лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», якщо їх не має не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ІІДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ДР не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Колегія суддів зазначає, що з постанови від 30.10.2017р., відеозапису з нагрудної камери поліцейського, пояснень позивача, встановлено, що ОСОБА_1 зупинив автомобіль безпосередньо на пішохідному переході, що створило перешкоду для руху пішоходів.

Факт зупинки автомобіля позивача на пішохідному переході також визнається позивачем, як в позовній заяві, так і в відзиві на апеляційну скаргу.

З відеозапису вбачається, що автомобіль позивача створив перешкоди руху пішоходів, зокрема особі, що переходила в цей час дорогу.

Висновки суду, що позивач зупинився, пропускаючи пішоходів, не створюючи небезпеки дорожнього руху для інших автомобілів, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідно до вимог ПДД зупинка автомобіля повинна не створювати перешкод руху пішоходів.

Доводи суду, що наданий відеозапис не є належним доказом, оскільки доказів дотримання відповідачем ч.2 ст.40 Закону України " Про національну поліцію" не надано, колегія суддів вважає помилковими.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, позивач у своєму позові вказує, що не здійснював порушення правил дорожнього руху.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів не дотримання відповідачем ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач надав передбачені законом докази в підтвердження вчинення позивачем дій, які відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо не дотримання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому як з постанови від 30.10.2017р. , яка була вручена позивачу, вбачається, що в ній було зазначено ім'я, посаду поліцейського, відомості про особу правопорушника, суть правопорушення, також роз'яснено позивачу права . Постанова винесена в присутності позивача та отримана ним під особистий підпис. Штраф накладено за ч. 2 ст. 122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення.

Тому, колегія суддів не знаходить порушень в діях інспектора, винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення здійснювалось згідно норм законодавства.

Враховуючи наведене, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 654783 від 30 жовтня 2017 року є правомірною, прийнята в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення та надано достовірні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 286, 310,315,317, 321 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 14.02.2018 по справі № 554/8754/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України майором поліції Романка І. А. у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 654783 від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Л.В. Курило О.В. Присяжнюк