Справа № 822/11/18
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/11/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В.

за участі:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника позивача: ОСОБА_1 представника третьої особи: Масловського Ю.П. представника відповідача: Данилюка Р.Т.
розглянувши адміністративну справу за позовомадміністративну справу за позовом ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Скаржинецька сільська рада до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладені у листах ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.11.2017 № Б-28884/0-14570/6-17 та від 19.12.2017 № Б-32172/0-16569/6-17, не входять до вичерпного переліку підстав, встановлених Земельним кодексом України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на думку суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Встановлено, що у жовтні 2017 ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особисто селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

06.11.2017 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області направило позивачу лист №Б-28884/0-14570/6-17 з відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

13.12.2017 позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Разом із заявою долучено: копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погоджене головою сільської ради с. Скаржниці, копію посвідчення учасника бойових дій.

19.12.2017 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області направило позивачу лист № Б-32172/0-16569/6-17, в якому посилаючись на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", повідомило ОСОБА_4 про те, що з метою забезпечення відкритості рівного доступу до інформації та рівності прав усіх суб'єктів земельних відносин, в т.ч. учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, наказом №190 від 20.09.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області затверджено перелік земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам у межах норм безоплатної приватизації у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області в розрізі адміністративно-територіальних одиниць, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Земельна ділянка з приводу якої звернувся позивач не входить у перелік земельних ділянок, оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які можуть бути передані у власність громадянам у межах норм безоплатної приватизації у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області, а тому місце розташування зазначеної ділянки не відповідає вимогам нормативно-правових актів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановлено, що 20.09.2017 року начальником Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Василенко В.М. видано наказ № 190 "Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності", згідно з яким відповідно до Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, та листа Держгеокадастру від 15.06.2017 року №22-28-0.13-9252/2-17 наказано включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV-му кварталі 2017 року, з урахуванням вимог Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413.

Відповідно Додатку до вказаного наказу від 20.09.2017 року № 190, всього у Хмельницькому та Чемеровецькому районах Хмельницькій області передбачено 66,1835 га земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV-му кварталі 2017 року на території Хмельницької області.

До того ж, згідно вказаного Додатку не передбачено виділення земельних ділянок для індивідуального садівництва площею за межами населених пунктів Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Із доданого позивачем до заяви графічного матеріалу, зазначено, що бажане місце розташування земельної ділянки, яка розташована за межами населених пунктів Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області вбачається, що земельна ділянка.

З урахуванням вказаних обставин, суд зазначає, що місце розташування земельної ділянки на яку претендує позивач не відповідає вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відмова позивачу у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га за межами населеного пункту на території Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області є законною та обґрунтованою.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що на підставі встановлених обставин справи та наданих суду доказів, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За наслідком розгляду справи суд погоджується з висновками відповідача про те, що в його діях не було жодних протиправних ознак, оскільки відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою прийнята відповідачем в межах чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Скаржинецька сільська рада, до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інституська, 4/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 березня 2018 року

Головуючий суддя Г.В. Лабань