Справа № 686/1588/18
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1588/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі Ніколайчук А.В. за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 ГУПП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що не вчиняв правопорушення та при виявленні правопорушення та розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не представлено доказів та не дотримано вимоги чинного законодавства України.

У судове засідання позивач зявився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Вінницькій областіу судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №3 ГУПП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 серії БР №497140 від 13 грудня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно постанови 13 грудня 2017 року позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М-12 км 353 перетнув суцільну лінію розмітки 1.1. та здійснив обгін на мосту, чим порушив п.14.6.г ПДР.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови в частині притягнення позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач 13 грудня 2017 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М-12 км 353 перетнув суцільну лінію розмітки 1.1. та здійснив обгін на мосту, чим порушив п.14.6.г ПДР. Зазначені обставини відповідними доказами відповідачем спростовані не були.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до зазначених вимог, відповідачем не надано доказів події адміністративного правопорушення в розумінні ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Вимогами ст.74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача щодо правомірності зупинки не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази тих обставин, що позивач не порушував правил дорожнього руху.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не представив доказів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню, справу надіслати на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.241-247, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 3 ГУПП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 серії БР №497140 від 13 грудня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 грн. - скасувати, надіслати справу на новий розгляд.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин