Справа № 127/27820/17
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/1146/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Викладені в позовній заяві вимоги мотивовано тим, що 20.09.2017 року директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_4 винесено постанову №101 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

12.12.2017 року за викликом старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області позивачеві стало відомо про відкрите виконавче провадження. Наступного дня він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП № 54988289, з яких дізнався про існування вказаної постанови № 101. На думку позивача дана постанова є протиправною та незаконною, яку необхідно скасувати з наступних підстав. Оскаржувана постанова була винесена на підставі акту № 260-ПП від 06.09.2017 р. та протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2017 р. Направлення було видано для проведення позапланової перевірки реконструкції кімнати № 20 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці. ОСОБА_2 проживає в кімнаті № 19 по вул. Р. Скалецького, 31 у м. Вінниці. В протоколі про адміністративне правопорушення та приписі № 115 від 06.09.2017 року, акті № 260-ПП від 06.09.2017 р. також зазначено номер кімнати 19. Таким чином, направлення про проведення позапланової перевірки суперечить і актові № 260-ПП, і приписові №115, і протоколу про адміністративне правопорушення та постанові №101, оскільки в усіх них зазначена кімната «№ 19», де проживає позивач, а не кімната «№20», як зазначено в направленні. Тобто відповідач не мав законних підстав для проведення позапланової перевірки кімнати № 19. Слід зазначити, що в кімнаті № 20 позивач не проживає та не зареєстрований.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, то позивача не було належним чином повідомлено про проведення перевірки, складання акту, припису, протоколу та постанови. Тобто справа про адміністративне правопорушення була розглянута без особи яка притягується до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням п. 3 ст. 278 КУпАП. Також під час проведення позапланової перевірки позивач був відсутній, проте в акті перевірки 260-ПП вказано, що він відмовився від його отримання. Аналогічні відмітки про відмову від отримання містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в приписі.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з даним позовом та просить:

-поновити строк на оскарження постанови № 101 від 20.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення;

-визнати протиправною та скасувати постанову № 101 від 20.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2, винесену директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_4;

-стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подано суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить за результатами розгляду справи розприділити витрати на правову допомогу у відповідності з вимогами ст. 139 КАС України.

Заява мотивована тим, що в звязку з зверненням позивачем до суду він поніс витрати на правову допомогу в розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги в галузі права № 124/17-а від 12.12.2017 року, Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги від 12.12.2017 року та квитанцією № 124 від 12.12.2017 року. Розмір гонорару адвоката було погоджено між ОСОБА_1 та позивачем. Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 КАС України, представник позивача просить відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу.

В судове засідання сторони по справі не зявились, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача також просив позовні вимоги задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради - ОСОБА_5 в заяві зазначив, що позов не визнає. В матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та не підлягають задоволенню. В серпні 2017 року ОСОБА_3 житлового господарства ВМР звернувся до відповідача з листом щодо проведення позапланової перевірки обєкту ОСОБА_2 по вул. Р.Скалецького, 31. На підставі даного листа відповідачем було видано наказ № 302, а згодом і направлення № 260-ПП щодо здійснення вищевказаної перевірки. За результатами позапланової перевірки 20.09.2017 року працівниками ОСОБА_3 складено акт, яким встановлено, що ОСОБА_2 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на перевірку обєкту реконструкції кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького, 31, для проведення позапланової перевірки. Також працівниками ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2017 р. на ОСОБА_2 за порушення ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудування № 115 від 06.09.2017р., яким зобовязано до 19.09.2017 р. допустити посадових осіб ДАБК ВМР до обєкту будівництва. Листом ДАБК ВМР від 07.09.2017 р. позивачу було надіслано акт про недопущення посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю для здійснення перевірки від 06.09.2017 р. № 260-ПП, протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2017, припис № 115 про усунення порушень у сфері містобудування від 06.09.2017. Даним листом позивача було повідомлено про розгляд його справи про адміністративне правопорушення 20.09.2017 р. о 15.00 год. в приміщенні ДАБК ВМР. За вказане порушення, згідно постанови про адміністративне правопорушення № 101 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Представник зазначив, що станом на 10.01.2018 р. повідомлень від ОСОБА_2 про усунення вищевказаного правопорушення відповідачу не надходило. Отже, позивачем було грубо порушено норми законодавства в сфері містобудівної діяльності, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку встановленому законодавством. Просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про залишення позовної заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови без розгляду відмовлено. Разом з тим, клопотання ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про поновлення встановленого законом строку для оскарження постанови було задоволено. Поновлено ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, пропущений процесуальний строк для звернення до суду про оскарження постанови від 20.09.2017 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі листа ОСОБА_3 житлового господарства Вінницької міської ради від 24.07.2017 р. № 36-02-39039, 04.09.2017 року ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради було видано наказ № 302 щодо проведення позапланової перевірки на обєкті: «Реконструкція кімнати № 20 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці». Предметом перевірки є дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (а.с. 19).

З огляду на вищевказане, 04.09.2017 року ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради видано направлення № 260-ПП для здійснення позапланової перевірки на реконструкцію кімнати № 20 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці щодо дотримання субєктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 04.09.2017р. № 302 (а.с. 21).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

20.09.2017 року працівниками ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради складено акт № 260-ПП за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду № 260-ПП, яким встановлено, що ОСОБА_2 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на перевірку обєкту реконструкції кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького, 31, для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553 (а.с. 20). З відмітки, зробленої в даному акті вбачається, що позивач відмовився від його отримання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2017 року, складеного заступником начальника відділу контролю за будівництвом ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю ВМР ОСОБА_6 за результатами позапланової перевірки проведеної на реконструкції кімнати №19 по вул. Р.Скалецького, 31 в м. Вінниці, судом встановлено, що 6 вересня 2017 року о 10.15 год. ознайомившись з направленням для проведення позапланового заходу департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 260-ПП від 04.03.2017 р. та службовими посвідченнями ОСОБА_2 відмовив у допуску посадових осіб департаменту до обстеження кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці, яка підлягає обовязковому обстеженню, чим порушив п.п. 1 п. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 1 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011р. № 553. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 2 ст. 188-42 КУпАП (а.с. 16-17). З відміток зроблених в даному протоколі вбачається, що позивач відмовився від надання пояснень, від підписання протоколу та його отримання. Даний протокол було оформлено в присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Слід звернути увагу, що місце проживання особи правопорушника ОСОБА_2 вказано: м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 31, кімната №19.

Також, в звязку з відмовою позивача у допуску посадових осіб департаменту до обстеження кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниця було складено 6 березня 2017 року припис № 115 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 18). В даному приписі містилась вимога про допуск посадових осіб департаменту архітектурно-будівельного контролю ВМР на обєкт будівництва до 19.03.2017р. Про виконання припису необхідно було повідомити ОСОБА_3 до 20.09.2017 року. Згідно відмітки, яка міститься в даному приписі, позивач відмовився від його отримання.

Відповідно до положень ч. 3 п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ № 244 від 06.04.1995 року, у разі відмови субєкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються субєкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового звязку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) субєкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання субєктом містобудування.

Зі змісту листа департаменту архітектурно-будівельного контролю від 7 вересня 2017 року вбачається, що позивачу було надіслано складений акт № 260-ПП, протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2017 р., припис №115, а також повідомлено, що розгляд справи по справі про адміністративне правопорушення відбудеться 20.09.2017 р. о 15.00 год. у приміщенні ДАБК ВМР (а.с. 15). Факт надіслання підтверджується поштовим чеком (а.с. 52), однак доказів одержання даного листа, відповідачем не надано. З огляду на те, що факт отримання відповідачем не доведено, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що є порушенням норм чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі № 802/1539/16-а, оскільки вона не стосується предмета спору.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Незважаючи на те, що розгляд справи про притягнення особи до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, не передбачає обовязкової участі особи під час розгляду справи, КУпАП зобовязує відповідача своєчасно сповістити особу про місце і час розгляду справи.

Однак, відповідачем не надано доказу про своєчасне сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Отже, під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем було порушено вимоги ст. 268, п. 3 ч. 1 ст. 278КУпАП. В результаті цього, ОСОБА_2 був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді справи, висловити свої заперечення та надати особисті пояснення під час розгляду справи.

Судом встановлено, що 20 вересня 2017 року директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_4 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення: акт № 260-ПП та протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2017 р., відносно ОСОБА_2. Під час розгляду справи було встановлено, що 6 вересня 2017 року о 10 год. 15 хв. ознайомившись з направленням для проведення позапланового заходу департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 260-ПП від 04.09.2017 р. та службовими посвідченнями ОСОБА_2 відмовив у допуску посадових осіб департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до обстеження кімнати №19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниця, яка підлягає обовязковому обстеженню, чим порушив підпункт 1 пункт 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підпункт 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011р. № 553. Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 12-13). Слід зазначити, що в даній постанові вказано місце проживання ОСОБА_2: м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 31, кім. 19.

Крім того, вищевказана постанова наразі перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2017 року (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була надіслана позивачу в той же день поштою, що підтверджується супровідним листом та поштовим чеком (а.с. 14, 55).

Проаналізувавши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено розбіжність в адресі проведення позапланової перевірки. Так, в наказі ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 302 від 04.09.2017 року, який видано на підставі листа ОСОБА_3 житлового господарства Вінницької міської ради від 24.07.2017 р. № 36-02-39036, зобовязано провести позапланову перевірку на обєкті «Реконструкція кімнати № 20 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниця». Аналогічна адреса вказана і в направленні для проведення позапланового заходу № 260-ПП від 04.09.2017 року. Однак, в супереч вищевказаним документам, заступником начальника відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_6 було здійснено позапланову перевірку сусідньої кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці. В ході проведення даної перевірки були складені акт № 260-ПП про недопущення посадових осіб на обєкт будівництва, припис № 115 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення № 101. Всі перелічені документи були складені на кімнату № 19, однак направлення видавалося на кімнату № 20. З огляду на це, суд вважає, що відповідач незаконно звернувся до позивача щодо допуску його до кімнати № 19 для проведення позапланової перевірки, оскільки направлення на кімнату позивача - № 19, не видавалося. Жодних доказів того, що ОСОБА_2 проживає або є власником/користувачем кімнати 20, в матеріалах справи немає.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Отже, суду не зрозуміло, на підставі чого відповідач вирішив провести перевірку кімнати позивача № 19, замість кімнати № 20, яка вказана в направленні.

Згідно із ч. 1 ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - пятої), частини перша та друга статті 188-42).

Пунктом 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 визначено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно із п. 22 вищевказаного Порядку, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була надіслана оскаржувана постанова, проте відсутні докази отримання її ОСОБА_2, що має вагоме значення для справи. Так, в звязку з не отриманням даної постанови позивач не був повідомлений, що відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Отже, ОСОБА_2 був позбавлений можливості захистити свої права шляхом оскарження постанови про адміністративне правопорушення відразу після її винесення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, щ пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, прийнята з порушенням КУпАП, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про розподіл витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України,для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 12.12.2017 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг в галузі права № 124/17-а (а.с. 22). Відповідно до умов договору адвокат зобовязався відповідно до завдання клієнта надати йому за плату юридичні послуги в обсязі та на умовах, визначених цим договором, зокрема представляти у встановленому порядку інтереси клієнта в судах України.

Пунктом 4.1. вищевказаного договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється Додатком до цього Договору, який є його невідємною частиною.

Додатком №1 до договору про надання правової допомоги № 124/17-а визначено, що винагорода за надання правової допомоги (гонорар), згідно договору № 112/17-а від 12.12.2017р. складає 3 500,00 грн. (а.с. 61). Вказаний гонорар включає в себе надання адвокатом наступних послуг: надання консультацій, подання адвокатських запитів, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, підготовку та подання позовної заяви до Вінницького міського суду Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю ВМР №101 від 20.09.2017 року, представництво інтересів клієнта при розгляді справи в суді першої інстанції, що включає, ознайомлення з матеріалами справи в суді, підготовка та подання заяв, клопотань інших процесуальних документів під час судового розгляду справи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 59 КАС України).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с. 23, 24), тобто ОСОБА_1 дійсно є адвокатом та має повноваження представника визначені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Факт оплати витрат на правову допомогу позивачем в розмірі 3 500,00 грн. підтверджується квитанцією № 124 від 12 грудня 2017 року (а.с. 62).

Однак, на виконання вимог вищевказаної статті, представником позивача не надано акту виконаних робіт з детальним їх описом.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову в стягненні з відповідача витрат на правову допомогу.

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи вказані положення суд приходить до висновку, що по даній категорії справ позивачі звільненні від сплати судового збору за подання позовної заяви, а відтак необхідно повернути позивачеві помилково сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. відповідно до квитанції №0.0.924252004.1 від 22.12.2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України,ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,ч.3 п.3 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, п.п.21, 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553,ст.ст. 9, 244-6, 268, 280 КУпАП,ст.ст. 2, 5-9, 20, 72, 77,132, 134, 139, 241-246, 250, 251,255, 286, 293, 295КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 101 від 20.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2, винесену директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_4, а провадження у справі закрити.

Відмовити ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 в стягненні з ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради витрат на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. відповідно до квитанції №0.0.924252004.1 від 22.12.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 19, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача ОСОБА_1, місце знаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 99А, офіс 2

Відповідач ОСОБА_3 архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 29.

Суддя О.О. Жмудь