Справа № 804/1512/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2018 року Справа № 804/1512/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняБузякові М.Р.
представника позивача представника відповідача представника відповідача Уманець Б.Б. Лебедєвої Є.Є. Гармаш І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради до Головного управління ДФС України Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача складено з порушенням норм чинного законодавства акт перевірки від 09.12.2016р. №690/04-36-14-01/32182594, висновки якого є безпідставними та не відповідають дійсності, у зв'язку з чим винесені на підставі цього акту перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017р. провадження у справі №804/1512/17 відкрито та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити його.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що Головне управління ДФС України Дніпропетровської області діяло в межах повноважень та порушень закону не допустив, а отже оскаржені податкові повідомлення - рішення є протиправними та скасуванню не підлягають.
Представники відповідача у судовому засіданні заперечували щодо задоволення адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі направлень від 20.10.2016р. №3984, 3985, 3986, 3987, 3988, 3989, виданих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ємцовим Є.О., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудити Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Єфременко А.В., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Константіновою Н.М., головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Тарасенко І.В., головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Колтуном І.А., головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Полуніним Ю.О., керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та відповідно до плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013р. по 30.06.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013р. по 30.06.2016р., відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами означеної перевірки складено акт №690/04-36-14-01/32182594 від 09.12.2016р., яким встановлено наступні порушення позивачем:
1. п.п.137.1 п.137.4 ст.137, п.187.10 ст.187 ПК України від 02.12.2010р №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) КП «ЖВК» ДОР», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 597 696 грн., в тому числі:
- 2014 рік 597 696 грн. та зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 765 873 грн., в тому числі 2014 рік 765 873 грн.
2. Встановлено порушення строків сплати податку на додану вартість, в результаті чого зрушено ст.126 ПК України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та сповненнями.
3. Встановлено порушення строків сплати податку на прибуток, в результаті чого порушено .126 ПК України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІіз змінами та
4. Встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, в результаті чого зрушено п.201.10 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- (зі змінами та доповненнями), що несе за собою відповідальність визначену згідно п.1201.1 ст. 1201 ПК України.
5. п.51.1 ст.51, абз. б) п. 176.2 ст.176 Кодексу, розділ III «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» (форма № 1-ДФ), (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010р. №1020) «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ)», р.ІІІ Порядку заповнення та подання (Додатковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зрів України № 49 від 21.01.2014р. «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку юрма № 1-ДФ) встановлено подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, врахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 4 квартал 2013р., 4 квартал 2015р.
6. п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.20, п.164.2 ст.164 ст.129 Податкового кодексу країни від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого військовий збір нарахований на заробітну плату працівників підприємства за серпень 2014р. перераховано за рахунок підприємства.
Висновки акту перевірки обґрунтовані наступним №690/04-36-14-01/32182594 від 09.12.2016р.
Так, перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на прибуток підприємств за період з 01.07.2013р. по 31.12.2014р. встановлено: Перевіркою відображених у рядку 02 Декларацій «дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» показників за період з 01.07.2013р. по 31.12.2014р. у загальній сумі 38273400 грн., встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з водопостачання (вода питна, вода технічна) та водовідведення.
Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.07.2013р. по 31.12.2014р. в сумі 38273400 грн., на підставі таких документів: накладних, рахунків, платіжних доручень, головної книги, оборотно-сальдових відомостей, журналів-ордерів і відомостей по рахункам 31 «Рахунки в банках», 30 «Каса», 31 «Рахунки в банках», 36 Розрахунки з покупцями та замовниками», 68 «Розрахунки за іншими операціями», 70 «доходи від реалізації», 71 «Інший операційний дохід» та інших документів встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 02 Декларацій «дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 4086405,00грн., в тому числі:
- 2014 рік - 4 086 405 грн. в результаті наступних порушень:
КП «ЖВК» ДОР» у період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року було платником податку на прибуток за касовим методом, відповідно до підрозділу 4 ст.13 ПК України від 02.12.2010р №2755-VI (зі змінами та доповненнями, кодифікованого станом на 19.01.2013 року), саме: «Тимчасово до 1 січня 2014 року датою збільшення доходів підприємств житлово-комунального господарства від надання житлово-комунальних послуг є дата надходження коштів від споживача на банківський рахунок або касу платника податку, крім випадків, якщо таке надходження відбувається у рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані до дати набрання чинності розділом III цього Кодексу.
При цьому підприємства житлово-комунального господарства у складі собівартості реалізації житлово-комунальних послуг визнають витрати на придбання товарів, робіт, послуг у сумі фактично сплачених за них коштів, крім випадків якщо така сплата відбувається в рахунок погашення заборгованості за такі роботи, послуги, придбані до дати набрання чинності розділом III цього Кодексу».
Згідно наданої до перевірки зворотно - сальдової відомості по pах 3617 «Розрахунки з вітчизняними покупцями (послуги населення)» станом на 01.01.2014 року рахується дебіторська заборгованість на загальну суму 7199594,51грн. (з ПДВ), яка не була об'єктом оподаткування податком на прибуток у 2013 році відповідно до вимог норм ПК України.
Також КП «ЖВК» ДОР» з 01.01.2014 року стало платником податків на прибуток на загальних підставах. Згідно наданої до перевірки зворотно - сальдової відомості по рах 3617 «Розрахунки з вітчизняними покупцями (послуги населення)» за 2014 рік від населення за наданні послуги водопостачання отримано грошових коштів на загальну суму 15 217 424,82 (з ПДВ), в тому числі в рахунок погашення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2014 року у розмірі 7199594,15 грн.
В ході проведення перевірки на письмовий запит від 23.11.2016 року за №2 КП «ЖВК» ДОР» надано пояснення стосовно того, що «різниця між балансовим рахунком 361 у бухгалтерському обліку та доходом у декларації складає в сумі 1913257 грн. - це доходи минулих періодів відповідно до розділу 20 підрозділу 4 п.13 ПК України, яка надійшла на розрахунковий рахунок підприємства від таких споживачів:
- підприємств та організацій - 1126095,26 грн.;
- населення - 753191,77 грн.».
Таким чином, враховуючи надані пояснення та дані бухгалтерського та податкового обліку КП «ЖВК» ДОР» включено до складу валових доходів декларації з податку на прибуток за 2014 рік суму у розмірі 1913257 грн. по отриманим коштам в 2014 році за послуги, що надані до 01.01.2014р.
Згідно п. 137.1 ст.137 ПК України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.
Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або наданих послуг.
Відповідно до п. 137.4 ст.137 ПК України датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене оплата, яка надійшла у 2014 році від покупців (населення) за фактично надані послуги з водопостачання, здійснені до 01.01.2014 року повинна бути включена КП «ЖВК» ДОР» до складу доходів декларації з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 5 999 661,79 грн. (без ПДВ).
Отже в порушення п. 137.1, п. 137.4 ст.137 ПК України КП «ЖВК» ДОР» занижено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 4086404,79грн. (з урахуванням доходів, які включено до складу валових доходів декларації додатку на прибуток за 2014 рік суму у розмірі 1913257 грн. по отриманим коштам в 2014 році за послуги, що надані до 01.01.2014р.), в тому числі за 2014 рік у сумі 4086405,00грн., що призвело до зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 765873,00 грн., та заниження податку на прибуток на загальну суму 597696,00 грн.
Також, за період з 01.07.2013р. по 30.06.2016р. КП «ЖВК» ДОР» задекларовано податок на прибуток у сумі 0 грн.
За період з 01.07.2013р. по 30.06.2016р. КП «ЖВК» ДОР» задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування на загальну суму «-« 6346849,00грн.
Тому, враховуючи вищевикладене та порушення, зазначені в п.п.3.1.1, п.3.1 акту перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року встановлено його заниження всього у сумі 597696,00грн. за 2014 рік.
Крім того, внаслідок допущених порушень податкового законодавства, які відображено п.п.3.1.1. п.3.1 розділу 3 акта перевірки, КП «ЖВК» ДОР» завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2014 рік на суму 765843,00грн.
Також, перевіркою дотримання строків сплати податку на прибуток за період з 01.07.2013р. по 30.06.2016р. встановлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 ПК України.
На підставі акту перевірки №690/04-36-14-01/32182594 від 09.12.2016р. відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
Саме незгода позивача з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями стало підставою для звернення позивача з означеним позовом до суду.
Суд, дослідивши надані сторонами докази і пояснення та проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов до висновку про необґрунтованість висновків акта перевірки №690/04-36-14-01/32182594 від 09.12.2016р., та як наслідок про протиправність спірних рішень, винесених на підставі вищевказаного акту перевірки, з огляду на наступне.
Так, дійсно за 2014 рік від населення за послуги водопостачання та водовідведення позивачем отримано грошові кошти на загальну суму 15951006,25грн.
Однак в рахунок погашення заборгованості за минулі роки від населення із цієї суми надійшло 1152125,13 грн., в тому числі в рахунок погашення заборгованості за 2011-2013 рік з урахуванням ПДВ надійшло 903830,12 грн. і вказана сума була зазначена в Декларації на прибуток підприємства за 2014 рік.
Проте за минулі періоди непогашеною також залишилася заборгованість в сумі 6047 469,38 грн.
Автоматично списати вказану суму заборгованості позивач змоги не має.
При цьому, всі взаємовідносини із споживачами та субспоживачами здійснюються позивачем на підставі договору або у зв'язку із фактичним наданням послуг та їх споживанням позивачем, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства та вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» .
Відповідно до бухгалтерських стандартів П(С)БО 10: Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999р. за № 237 зазначено наступне:
- сумнівна заборгованість - це заборгованість, щодо якої існує невпевненість в її погашенні;
- безнадійна дебіторська заборгованість - заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником.
Для віднесення дебіторської заборгованості до сумнівної чи безнадійної, для бух. обліку достатньо перебігу строку позовної давності для звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу, а для податкового обліку існують декілька критеріїв для визначення заборгованості безнадійною.
Так, безнадійна заборгованість списується з балансу підприємства на підставі протоколів на списання за рахунок резерву сумнівних боргів.
Підприємство для обліку в балансі за первісною вартістю заборгованості (загальна дебіторська заборгованість - резерв) зобов'язане створювати резерв сумнівних боргів. Резерв сумнівних боргів утворюється за рахунок інших операційних витрат і обліковується на 38 балансовому рахунку.
Списання безнадійних боргів відбувається за рахунок резерву сумнівних боргів та на фінансовий результат підприємства не впливає.
Списання безнадійних боргів понад існуючого резерву відбувається за рахунок інших операційних витрат.
Списана заборгованість обліковується на 071 балансовому рахунку не менше трьох років. А потім, в разі непогашення, списується з рахунку 071 остаточно.
В разі погашення списаного боргу, сума оплати відноситься на інші операційні доходи.
Дебіторська заборгованість населення за надані послуги обліковується на балансовому рахунку 3617.
Сумнівна та безнадійна дебіторська заборгованість обліковується на тому ж балансовому рахунку.
На час розгляду справи безнадійна заборгованість позивача, яка не погашена та обліковується на рахунку 3617, складається із заборгованості, яка виникла по квартирах, які покинуті квартиронаймачами; по квартирах де є судові рішення про передачу житла у власність територіальної громади для подальшого розподілу; по квартирах, померлих власників, де не оформлено право власності на спадкоємців; по квартирах, де є рішення територіальної громади про списання боргів дітям сиротам; по боргах, які не можуть бути стягнені у зв'язку із відсутністю у боржників майна на яке можна звернути стягнення; по боргах, які не можуть бути стягнені на підставі рішення суду, у зв'язку із пропуском строку позовної давності для звернення до суду.
Відповідно до ст. 126 ПК України штрафні санкції нараховуються податковим органом після сплати податкового боргу, а саме: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, єдиною підставою для нарахування штрафних є факт оплати податкового боргу.
Проте як слідує з матеріалів справи позивач з 2013 року не вчиняв жодних оплат заборгованості із податку на прибуток та відповідачем не надано належних доказів на спростування означеного.
Відповідно до п. 14.1.152. ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документам.
Так, податкова декларація, відповідно до ст. 46.1. ПК України це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та /або сплата податкового зобов'язання, тощо.
Позивач в лютому 2013 року подав податкову декларацію за 9 місяців 2012 року, яка свідчила про наявність прибутків у підприємства, що стало підставою відповідно до підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК України для нарахування авансових внесків.
Відповідно до абзацу 2 п. 2 підрозділу 4 розділу XX ПК України платники податку на прибуток підприємств, які починаючи із 2013 року подають податкову декларацію відповідно до п.57.1 ст. 57 ПК України, сплачують у січні-лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до ст. 57.1 ПК України, (в редакції, чинній станом на кінець 2012 року та в першому кварталі 2013 року), зазначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
У зв'язку із такими обставинами, враховуючи, що за 9 місяців 2012 року було задекларовано суму 938537,00 грн., а за 2012 рік було задекларовано 1408928,00грн., то позивачу було нараховано авансового внеску за січень 2013 року - 104282 грн., за лютий 2013 року - 104282,00 грн., та березень 2013 року - 117411,00 грн.
Таким чином, позивач повинен був сплати авансових внесків в першому кварталі 2013 року на загальну суму 325975,00 грн. (вказані авансові платежі, повинні були забезпечувати на майбутнє погашення податку на прибуток підприємства у випадку необхідності його сплати).
Проте вказані авансові платежі із оплати податку на прибуток позивачем сплачені не були.
Більш того, за перший квартал 2013 року позивачем було подано декларацію з податку на прибуток, відповідно до якої було задекларовано збитки підприємства, що підтверджується другим абзацом письмових пояснень відповідача.
Відповідно до ст.57.1 ПК України (в редакції чинній станом на перший квартал 2013 року) у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За таких обставин, відповідач, який сторнував нарахування авансових платежів із податку на прибуток за перший квартал 2013 року, в розмірі 325 621, 14 грн., неправомірно назвав таку операцію із сторнування - фактичною оплатою позивачем податку на прибуток.
Відповідно до частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст.244, 246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 лютого 2018 року.

Суддя О.В. Єфанова