Справа № 813/4375/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4375/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу

в с т а н о в и в

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (далі ТЗОВ «Енергія-Новий Розділ») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Львівській області від 03.11.2017 №5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що як в запиті відповідача, який надсилався на адресу позивача, так і в наказі від 03.11.2017 №5251 відсутня інформація щодо виявлення фактів відображення позивачем недостовірних даних у поданих деклараціях та в чому полягає порушення платником податків валютного, податкового та іншого, не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, хоча це є обовязковою умовою для прийняття рішення про призначення документальної виїзної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. З посиланням на пп.16.1.5 п.16.1 ст16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20 , п.73.3 ст.73, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України стверджує про протиправність оскаржуваного наказу.

Ухвалою від 01.12.2017 позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків до 12 грудня 2017 року.

Ухвалами від 13.12.2017 відкрито провадження у адміністративній справі та закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суть заперечень полягає у законності оскаржуваного наказу. ГУ ДФС у Львівській області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТЗОВ «Енергія-Новий Розділ» даних податкових зобовязань/податкового кредиту по взаємовідносинах з ТзОВ «Корпорація КРТ», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період червень-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року. Про вказане свідчив аналіз показників, що міститься у поданій платником податків декларації з ПДВ за відповідний період, та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72-74 Податкового кодексу України. Вказаним аналізом зясовано документальне оформлення позивачем господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення з придбання/продажу, що свідчить про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Вказані дії ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» свідчать про порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пп. «а» пункту 198.1, підпункту 198.3 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» 03.08.2005 зареєстроване як юридична особа за кодом та перебуває на податковому обліку в Стрийській ОДПІ (Миколаївське відділення) ГУ ДФС у Львівській області (м. Новий Розділ).

ГУ ДФС направило на адресу ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» запит від 25.09.2017 за №15247/10/13-01-14-08-13 від «Про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження», в якому, із посиланням на підпункт 16.1.5, під підпункт 16.1.7 пункт 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункт 20.1 статті 20, підпункт 1 і підпункт 3 абзац 3 пункт 73.3 статті 73, підпункт 78.1.1 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, містилася вимога щодо надання інформації та її документального підтвердження, а саме засвідчених підписом посадової особи ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та скріплених печаткою (за наявності) копій документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТзОВ «Корпорація КРТ» () за червень-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року.

Запит одержано позивачем 03.10.2017, відповідь на нього не надано.

03.11.2017 начальник Головного управління ДФС у Львівський області ОСОБА_3, у відповідності до вимог підпункту 16.1.5 і підпункту 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, розглянувши доповідну записку начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівський області ОСОБА_4 від 01.11.2017 №355/13-01-14-08-15, видав наказ №5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» по взаємовідносинах із ТзОВ «Корпорація КРТ» () за період червень-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року.

Позивач оскаржив наказ від 03.11.2017 №5251 в судовому порядку, оскільки вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття такого.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Податкового кодексу України (далі Податковий кодекс) визначені обовязки органів фіскальної служби, серед яких обовязок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Отже, органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у т. ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника (вручення платнику) обовязкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

При цьому слід враховувати, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки.

Згідно із пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Судом зясовано, що у запиті від 25.09.2017 за №15247/10/13-01-14-08-13 не зазначено жодних відомостей про виявлені факти за наслідками опрацьованої податковим органом податкової інформації, вказівок на виявлені недостовірні дані, на конкретну декларацію, в якій виявлена така недостовірність, що свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентом вимог податкового законодавства; який вплив має отримана контролюючим органом узагальнена податкова інформація на достовірність даних, які містяться у податкових деклараціях ТзОВ «Енергія-Новий Розділ»

Отже, вказаний запит не містить підстав, передбачених абзацом 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу, для їх надіслання, а також вказівки на виявлену недостовірність даних.

Відповідно до абзацу 7 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому-пятому цього пункту, платник податків звільняється від обовязку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, відмова позивача надати пояснення та їх документальні підтвердження на розглядуваний запит відповідача у звязку з незазначенням у ньому підстав його направлення не може розцінюватись як обставина, з якою підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України повязує можливість призначення документальної позапланової перевірки платника.

Судом встановлено, що наказ від 03.11.2017 № 5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» не містить зазначення будь-якої податкової інформації, що свідчила б про можливі порушення з боку позивача вимог валютного, податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом законодавства. Натомість контролюючий орган обмежився лише загальними посиланнями на норми права.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №813/1574/17 (адміністративне провадження №К/9901/5224/17), однією із сторін якої є контролюючий орган про тотожний предмет спору, а саме оскарження наказу ГУ ДФС у Львівській області від 29.04.2017 №1405«Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новояворівськ», прийнятого на підставі підпункту 16.1.5, підпункту 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункту 1 і підпункту 3 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття наказу від 03.11.2017 № 5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку наказу від 03.11.2017 № 5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ», суд дійшов переконання, що такий не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України та прийнятий з порушенням положень Податкового кодексу, тому його слід визнати протиправними і скасувати, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600 грн, сплачені платіжним дорученням №8717 від 23 листопада 2017 року, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 03.11.2017 № 5251 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ».

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (місцезнаходження: 81653, Львівська обл., м. Новий Розділ, вул. Грушевського, 37, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 березня 2018 року.

Суддя О.П.Хома