Справа № 199/6189/17
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6189/17
ПОСТАНОВА

іменем України

13.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську сержанта поліції Махінька Олександра Борисовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії АР №249999 від 06.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 06.09.2017 року він припаркував свій автомобіль Renault Megane, державний номер НОМЕР_1, по вул. Калиновій, 74 у місті Дніпрі. Поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в м. Дніпрі ДПП сержантом поліції Махіньком Олександром Борисовичем було винесено постанову АР №249999 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення п.15.10. ПДР, про заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.; та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та прийнятою з порушеннями чинного законодавства, оскільки зміст постанови не відповідає вимогам встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, зокрема не зазначені докази, що доводять вчинення особою адміністративного правопорушення. Позивач вважав незаконним розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу. Також позивач зазначив, що був позбавлений можливості скористатись своїми правами згідно ст. 268 КУпАП на ознайомлення із доказами, підтверджуючими вчинення правопорушення та отримання правової допомоги.

З діями інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську сержанта поліції Махінька О.Б. позивач не згоден, заперечуючи наявність факту порушення п. 15.10. Правил дорожнього руху: про заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м., що відноситься до порушень вимог регламентованих ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки вважав достатнім залишеної відстані для руху пішоходів, тому просив суд скасувати постанову від 06.09.2017 року АР №249999 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач - інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську сержант поліції Махінько О.Б. у судове засідання не з'явився. Надав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що 06.09.2017 року позивач при паркуванні свого автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_1, по вул. Калиновій, 74 у місті Дніпрі, залишив для руху пішоходів менше 2 метрів, чим порушив п.15.10. ПДР, про заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; в результаті чого було винесено постанову АР №249999 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Скоєне позивачем правопорушення було зафіксоване відеозаписом, який надано до суду.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.09.2017 року припаркував свій автомобіль Renault Megane, державний номер НОМЕР_1, по вул. Калиновій, 74 у місті Дніпрі, залишивши для руху пішоходів менше 2 метрів. Поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в м. Дніпрі ДПП сержантом поліції Махіньком Олександром Борисовичем було винесено постанову АР №249999 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п.15.10. ПДР, про заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м., та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 122 КУпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За п. 15.10. Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зупинка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної

поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»),

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Так, встановивши наявність порушення водієм вимог Правил дорожнього руху України, за яке КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що правопорушення було скоєно в присутності відповідача і останній бачив вчинення даного правопорушення на власні очі, суд вважає, що відповідачем було прийнято правомірне рішення щодо притягнення водія до відповідальності, що повністю підтверджено наданими також відео доказами.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

П. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якого постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно з п.9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Дослідивши спірні правовідносини в ході судового розгляду, судом встановлено, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз'яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи, що підтверджується відео, що зафіксоване на нагрудний відео реєстратор, з якого чітко вбачається розташування транспортного засобу позивача з порушенням правил дорожнього руху. Автомобіль позивача займав весь тротуар, суттєво заважаючи руху пішоходів. Під час розгляду справи пішоходи не мали змоги нормально рухатися вздовж тротуару.

Посилання позивача на нібито вчинені відповідачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд критично відноситься до них та розцінює такі заяви лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Правомірність дій відповідача щодо винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення підтверджується також роз'ясненнями п. 2.3. Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. за яким визначено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУгіЛП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Оскільки інших доказів на спростування скоєння адміністративного правопорушення позивачем не надано, а з наданого відповідачем відеозапису вбачається скоєння позивачем правопорушення, тому суд вважає, що підстави скасування постанови АР №249999 від 06.09.2017 року відсутні, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 158-163, 167, 171 КАС України, ст.ст. 9, 122, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську сержанта поліції Махінька Олександра Борисовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: