Справа № 683/2837/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2018 року

Київ

справа №683/2837/16-а

адміністративне провадження №К/9901/2835/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 травня 2017 року (головуючий суддя Завадська О.П.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (головуючий суддя Боровицький О.А., судді: Сапальова Т.В., Матохнюк Д.Б.) у справі №683/2837/16-а за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій незаконними, зобов'язання провести нарахування, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - відповідач, пенсійний орган), в якому просила:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням відомостей, викладених в довідках № № 1172, 1174, 1176 від 23 вересня 2016 року про складові заробітної плати;

2) зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії з 4 травня 2011 року із розрахунку 90 % суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», включивши до складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років відповідно до довідок Сербінівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № № 1172, 1174, 1176 від 23 вересня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що їй призначена пенсія без урахування вказаних виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і які зазначені у довідці про складові заробітної плати, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії. На думку позивача, ці виплати є складовими заробітної плати, у зв'язку з чим мають бути включені при обчисленні пенсії.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року, позов задоволено частково, а саме:

Визнано протиправними дії Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням відомостей, викладених у довідках Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 1172 від 23 вересня 2016 року, № 1174 від 23 вересня 2016 року, № 1176 від 23 вересня 2016 року про складові заробітної плати, про інші виплати, які складаються з сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, винагороди за вислугу років.

Зобов'язано Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 23 березня 2016 року із розрахунку 90 % суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», включивши до складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, винагороди за вислугу років відповідно до довідок Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 1172 від 23 вересня 2016 року, № 1174 від 23 вересня 2016 року, № 1176 від 23 вересня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що з 4 травня 2011 року позивач перебуває на обліку у Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

23 вересня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою провести перерахунок пенсії відповідно до вищевказаного закону в редакції на час призначення пенсії із включенням до сум заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідок № № 1172, 1174, 1176 від 23 вересня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

6 жовтня 2016 року ОСОБА_1 отримала відмову відповідача, яку мотивовано тим, що чинне на даний час законодавство не містить положень про перерахунок пенсії пенсіонерам, яким призначено пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії, оскільки відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача, що згідно п. 4-5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 прийнятого Верховною Радою України 2 березня 2015 року в якому зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування"», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, так як в розумінні цієї норми закону, а також положень ст.22 Конституції України щодо права позивача на перерахунок пенсії, слід вважати, що скасуються норми щодо пенсійного забезпечення перелічених категорій осіб лише у разі їх призначення та неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з вищенаведеними висновками суду першої інстанції вказав, що суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, з яких було сплачено відповідні внески підлягають врахуванню до суми заробітної плати для призначення пенсії.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того, постановою КМУ від 9 грудня 2015 року №1013 скасовано пункт 4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865, яким визначається механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Враховуючи, що Закон України «Про державну службу» №899 від 10 грудня 2015 року не передбачає проведення перерахунку пенсій, призначених до Закону України «Про державну службу» №3723-XII, дії пенсійного органу про відмову у проведенні перерахунку є правомірними.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій при розгляді справи вирішували питання про наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії, в той час, як згідно встановлених судами обставин справи, спір між сторонами полягає у правомірності визначення розміру пенсії на час її призначення, в контексті необхідності при призначенні пенсії врахувати у розмір заробітної плати виплати, які отримував позивач під час роботи та з яких сплачував внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для включення до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суд апеляційної інстанції правильно послався на норми Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (який діяв на час звільнення позивача) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років включаються в заробіток (дохід) державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 та від 28 травня 2014 року у справі № 21-97а13.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно довідок про складові заробітної плати позивачу були нараховані та виплачені матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років. На всі виплати, включені в довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про те, що позивачка має право на перерахунок пенсії з урахуванням сум виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за вислугу років, які не були враховані відповідачем при призначення пенсії. Проте, неправильно застосували норми матеріального права.

Разом з тим, враховуючи, що заяву про перерахунок пенсії з урахуванням вищенаведених складових, до якої були додані відповідні довідки, було подано відповідачу 23 вересня 2016 року, відсутні підстави вважати дії відповідача до цього часу неправомірними, оскільки у пенсійного органу були відсутні відомості про отримання позивачем таких виплат.

Відповідно, саме з 23 вересня 2016 року і має бути відновлене право позивача, яке існувало на момент призначення пенсії, проте не було реалізовано, у зв'язку з відсутністю у пенсійного органу необхідних документів.

Натомість, суди попередніх інстанцій на це уваги не звернули, позовні вимоги задовольнили з 23 березня, не навівши жодних мотивів такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку по суті спору, проте помилково застосували норми права, якими регулювалося питання підстав, за яких здійснюється перерахунок пенсій та його механізм, а також неправильно визначили дату, з якої право позивача підлягає захисту, суд касаційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення судів попередніх інстанцій, виключивши з мотивувальних частин обґрунтування із посиланням на ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28 грудня 2014 року, яким внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Постанову КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", а також в резолютивній частині змінити дату.

Доводи скаржника не спростовують правильність вказаних висновків суду.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року змінити в частині обґрунтування висновків судів, а також в абзаці третьому резолютивної частини постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 травня 2017 року слова та цифри «з 23 березня 2016 року» замінити на слова і цифри «з 23 вересня 2016 року».

В іншій частині постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду