Справа № 337/3444/16-а
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.03.2018 Провадження № 6-а/337/2/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області про закінчення примусового виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2018 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального Укравління юстиції у Запорізькій області про закінчення примусового виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2017 року в якій заявниця просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення примусового виконання рішення суду з метою відновлення примусового виконання провадження та постановити окрему ухвалу щодо умисних порушень державного виконавця Гостіщевої Т.М. про наявність в діях відповідача ознак злочину, встановленого статтею 382 ч.3 КК України.

Вивчивши скаргу ОСОБА_1, суд приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

На стадії відкриття провадження суд має з'ясувати, в якому провадженні має розглядатися справа виходячи з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. У відповідності до норм чинного КАС України не передбачено можливість звернення до суду зі скаргами на дії державного виконавця в порядку виконання судового рішення.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.20 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, підсудні місцевим загальним судам, інші адміністративні справи щодо дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів - підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вказано у пунктах 4 та 5 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) встановлення бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини другої ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з бокусуб'єкта владних повноважень.

Пред'явлення ОСОБА_1 вимог про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення примусового виконання рішення суду з метою відновлення примусового виконання провадження та постановлення окремої ухвали щодо умисних порушень державного виконавця Гостіщевої Т.М. про наявність в діях відповідача ознак злочину, встановленого статтею 382 ч. 3 КК України, свідчить про невідповідність заявлених вимог вимогам, що встановлені у пунктах 4 та 5 ч.1 ст.160 КАС України.

Згідно п.8 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.4ст.161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено КАС України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч. 2 ст. 94 КАС України).

ОСОБА_1 до заяви надала копії документів, які не посвідчені нею, як то передбачено вимогами ч.5 ст.94 КАС України, а також не зазначила, де знаходяться оригінали цих документів.

Згідно п.8 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Надані до суду фото(ксеро)копії документів жодним чином не засвідчені не засвідчені та не зазначено, де знаходяться оригінали цих документів.

Згідно з п. 11 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Такими органами державної виконавчої служби є, зокрема, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Отже, ОСОБА_1 слід надати докази того, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визначений ЗУ «Про державну виконавчу службу» як самостійний органи державної виконавчої служби, або визначитися з відповідачем.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно дост.169 КАС України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, у якій зазначаються недоліки заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160,161,169, 379 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області про закінчення примусового виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.06.2017 року - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки заяви протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали про залишення скарги без руху.

Роз'яснити, що наслідками невиконання ухвали суду у встановлений судом строк відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, є повернення позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.Г. Салтан