Справа № 759/14400/17
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/98/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :
Позивач 26.09.2017 року звернувся до суду з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначення позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років як ліквідатору наслідків ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію по за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років як ліквідатору наслідків ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати йому пенсію починаючи з 04.04.2017 року.

Ухвалою суду від 28.09.2017 року у відповідності з вимогами ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження у справі.

Представником відповідача у встановлений строк були подані заперечення в яких представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що надані позивачем документи на призначення пенсії не містять документів, якими підтверджено факт перебування, а так само роботи позивача в зоні відчуження, маршрутних листів в яких зазначено з якої дати, звідки і куди було відряджено позивача особових рахунків по заробітній платі з 1986 року по 1990 рік з розшифровкою кодів, наказів про преміювання за участь у ліквідації внаслідок аварії на ЧАЕС, а наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст..55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві відповідають вимогам діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно листа Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.04.2017 року за вих. №23534/06 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.04.2017 року про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, останньому відмовлено, оскільки в ході опрацювання документів було виявлено, що ОСОБА_1 не надано первинних документів, які б підтверджували кількість днів роботи в зоні ЧАЕС.

Відповідно до паспортних даних позивача, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 2), виданого 23.06.1998 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (а.с.9).

Відповідно до копії військового квитка позивача вбачається, що останній з 11 травня по 30 травня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.24).

З архівної довідки №108-3420 від 01.03.2017 року виданої Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий 10.20.1984 року на посаду налагоджувальника контрольно-вимірювальних приладів і автоматики 5 розряду головного енергетика Київського заводу реле та автоматики , 28 лютого 1994 року звільнений за власним бажанням (а.с.18).

Також дані обставини підтверджуються копіює трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.12-16).

01.03.2017 року Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація листом №108-3387 також направила завірену належним чином ксерокопію особового рахунку з нарахування заробітної плати за 1985-1986 роки, в якому зазначено кількість днів та суми нарахувань у червні 1986 року з позначкою «Чорнобиль» (а.с.17,21-22).

З довідки №28 від 30.05.1986 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходився з 11 травня 1986 року по 30 травня 1986 року за місцем основної роботи в м.Чорнобиль та має право на отримання одноразової винагороди в розмірі п`ятикратної тарифної ставки (посадового окладу) і йому була виплачена заробітна плата в сумі 100 крб. у відповідності з розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 та від 23 травня 1986 року №1031 та на підставі наказу командира в/ч 37528 від 30 травня 1986 року (а.с.23).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12 для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення віку 10 років; - які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення віку 8 років; - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зменшення пенсійного віку 5 років.

Відповідно до вимог чинного законодавства (Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ» постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції станом на 15.10.2009 року), згідно з якою замість довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, можуть надаватись довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тощо.

З аналізу викладених норм вбачається, що первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження при призначенні пенсій на пільгових умовах, надаються за відсутності посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення та довідки форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, про що видано посвідчення від 23.06.1998 р., і вказаного статусу він не позбавлений.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Оскільки позивач звернувся до відповідача 04.04.2017 року із заявою та відповідними документами щодо призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років як ліквідатор наслідків на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідач в свою чергу листом від 18.04.2017 року відмовив позивачу у переході на пенсію, то право позивача на призначення пенсії за віком підлягає відновленню з 04.04.2017 року.

Посилання відповідача в своїх запереченнях на відсутність документів, якими підтверджено факт перебування, а так само роботи позивача в зоні відчуження, маршрутних листів в яких зазначено з якої дати, звідки і куди було відряджено позивача особових рахунків по заробітній платі з 1986 року по 1990 рік з розшифровкою кодів, наказів про преміювання за участь у ліквідації внаслідок аварії на ЧАЕС, не усувають право позивача на зменшення пенсійного віку та є протиправними.

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 в (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).
Відповідно до абзацу 6 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як єдиного документа, що підтверджує особливий статус особи, є підставою для задоволення позовних вимог.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2006 року в справі № 21-1048во06, де зазначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Отже, оцінивши за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, що свідчить про наявність порушень прав, свобод та інтересів позивача збоку відповідача, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 15, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 241-247, 257, 293, 295 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років як ліквідатору наслідків на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років як ліквідатора наслідків на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, як ліквідатора наслідків на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 04.04.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: