Справа № 743/277/18
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/277/18
Провадження № 2-а/743/49/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи: представники Чернігівського пункту тимчасового перебування

іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в

Україні ДМС України ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом представника громадянина ОСОБА_3 ДАМАОХ

АППІАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 МЕЛЬНИЧУКА

ОСОБА_4

до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та

осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні

ДМС України

про визнання утримання іноземця незаконним та зобов'язання

негайно звільнити іноземця, -

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

14 березня 2018 р. ОСОБА_5, в інтересах громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ОСОБА_6), звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі по тексту - Чернігівський ПТПІ), в якому просив визнати незаконним утримання ОСОБА_6, після 11 лютого 2018 р. з поміщенням в Чернігівському ПТПІ та зобов'язати співробітників Чернігівського ПТПІ звільнити ОСОБА_6 негайно в залі суду, з-під супровіду.

В обґрунтування позову послався на те, що постановою Зарічного районного суду м.Суми від 10.11.2016 року було примусово видворено за межі території України ОСОБА_6 та затримано останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. На підставі вказаної постанови, ОСОБА_6 був поміщений до ПТПІ. При цьому постановами Зарічного районного суду м.Суми від 5 травня 2017 р., від 3 серпня 2017 р., від 3 листопада 2017 р. строк затримання продовжувався на три місяці, останній раз до 10 лютого 2018 р.. Вказує, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2018 р. відмовлено в позові УДМС України в Сумській області до ОСОБА_6 про продовження строку затримання. Зазначає, що строк затримання ОСОБА_6, за попереднім судовим рішенням, закінчився о 00 год. 00 хв. 11 лютого 2018 р.. Попри відсутність судового рішення про затримання (утримання) ОСОБА_6 в Чернігівському ПТПІ, останній з вказаної дати незаконно, всупереч ст. 29 Конституції України, продовжує утримуватись в Чернігівському ПТПІ, що змушує звертатись його до суду, в інтересах ОСОБА_6, з вказаним позовом до Чернігівського ПТПІ, як до субєкта владних повноважень, який продовжує незаконно утримувати ОСОБА_6. Зазначає, що п. 5 Розділу Х Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 тап. 15 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110, ч. 18 ст. 289 КАС України, якими Чернігівське ПТПІ керується в своїй діяльності, є неконституційними та не відповідає ст. 29 Конституції України.

В судове засідання представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 не зявився в поданій заяві від 14.03.2018 р. просив розглядати справу у його відсутність.

В судовому засіданні представники Чернігівського ПТПІ: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили відмовити в задоволенні позову представника ОСОБА_6 ОСОБА_5, з тих підстав, що з 11 лютого 2018 р. по 13 березня 2018 р. ОСОБА_6 продовжував утримуватись в Чернігівському ПТПІ, на підставі ч. 18 ст. 289 КАС України, оскільки УДМС України в Сумській області оскаржила в апеляційному порядку рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2018 р.. Вказали, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2018 р. вказане судове рішення було залишене без змін, про що їм не було відомо до 13 березня 2018 року. Крім того, при відсутності повідомлення, в даному випадку УДМС України в Сумській області, про необхідність звільнення іноземця з ПТПІ, вони продовжували до 13 березня 2018 р. утримувати ОСОБА_6 в ПТПІ. За таких обставин, вважають, що в діях ПТПІ відсутня протиправність.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

По справі встановлено, що:

- постановою Зарічного районного суду м.Суми від 10 листопада 2016 року примусово видворено за межі території України ОСОБА_6 та затримано останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні;

- постановою Зарічного районного суду м.Суми від 5 травня 2017 року продовжено строк перебування ОСОБА_6 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 місяці, а саме до 10.08.2017 р.;

- постановою Зарічного районного суду м.Суми від 10 серпня 2017 року продовжено строк перебування ОСОБА_6 у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 місяці, а саме до 10.11.2017 р.;

- постановами Зарічного районного суду м.Суми від 3 та 6 листопада 2017 року продовжено строк перебування ОСОБА_6 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 місяці, а саме до 10.02.2018 р.;

- рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2018 р. відмовлено в позові УДМС України в Сумській області до ОСОБА_6 про продовження строку затримання;

- постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2018 р. залишено без змін рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2018 р..

Мотиви суду щодо позовних вимог про визнання утримання ОСОБА_6 незаконним.

Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

В п.п. 37, 39 рішення у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands) Європейський суд з прав людини вказав, що предметом та метою п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є lex generalis по відношенню до п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є гарантувати, що нікого не може бути позбавлено волі у свавільний спосіб, таким чином, незалежно від відповідності національному праву «жодне свавільне утримання ніколи не може вважатися законним».

В силу ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» умовами розміщення іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців є:

-відсутність у них законних підстав для перебування на території;

-затримання їх в установленому порядку;

-винесення відносно них постанови суду про примусове видворення за межі України.

З 15 грудня 2017 р. Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Зокрема, згідно ч. 18 ст. 289 КАС України на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Виходячи з правового аналізу ч. 18 ст. 289 КАС України, з урахуванням того, що відсутні рішення Європейського суду з прав людини, в яких встановлено порушення державою України ст. 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо перебування в ПТПІ іноземців, на підставі ч. 18 ст. 289 КАС України, з урахуванням того, що ч. 18 ст. 289 КАС України не була визнана неконституційною, можна стверджувати, що ч. 18 ст. 289 КАС України, на законодавчому рівні, передбачила можливість продовження утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні іноземців або осіб без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України на час апеляційного оскарження судових рішень у справах за адміністративними позовами з приводу затримання або продовження затримання іноземців або осіб без громадянства, для чого не потрібне судове рішення і таке утримання таких осіб є законним в розумінні ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з встановлених обставин, ОСОБА_6 утримувався в Чернігівському ПТПІ з 11.11.2016 р. по 10.02.2018 р. включно, на підставі вказаних судових рішень Зарічного районного суду м.Суми, а з 11.02.2018 р. по 06.03.2018 р. включно, на підставі ч. 18 ст. 289 КАС України.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що в задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 до Чернігівського ПТПІ про визнання утримання ОСОБА_6 незаконним в період з 11.02.2018 р. по день винесення постанови судом апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду слід відмовити.

Пункт 15 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110 передбачає, що іноземці та особи без громадянства звільняються з пункту тимчасового перебування його адміністрацією після отримання від органу, за рішенням якого вони розміщувалися в такому пункті, повідомлення про неможливість їх примусового видворення за межі України через відсутність проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження або з інших причин, що не залежать від таких осіб, після завершення граничного строку утримання в пункті тимчасового перебування або раніше такого строку, якщо зазначеним органом встановлено причини, що перешкоджають примусовому видворенню. Іноземці та особи без громадянства звільняються з пункту тимчасового перебування на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у разі визнання їх в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також встановлення статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми. Іноземці або особи без громадянства, які були доставлені до пункту тимчасового перебування відповідно до частини одинадцятої статті 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільняються з пункту тимчасового перебування після закінчення строку, передбаченого частиною другою статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також у разі, коли стосовно них судом не прийнято інших передбачених законом рішень.

П.п. 11, 12 Розділу Х "Порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів ДМС, органів охорони державного кордону при здійсненні примусового видворення та звільненні іноземців та осіб без громадянства з ПТПІ" Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 передбачено, що іноземці та особи без громадянства звільняються з ПТПІ також у разі їх визнання в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, надання статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми, а також за відповідним рішенням суду, що набрало законної сили, або в разі їх легалізації в інший передбачений законодавством спосіб. Для звільнення іноземців та осіб без громадянства, заінтересований орган невідкладно надсилає ПТПІ повідомлення про необхідність звільнення іноземця або особи без громадянства з ПТПІ (додаток 20) та підтвердні документи.

В даному випадку, УДМС України в Сумській області до 13 березня 2018 р. не направляло до Чернігівського ПТПІ повідомлення про необхідність звільнення ОСОБА_6 з Чернігівського ПТПІ, а відтак Чернігівське ПТПІ не мало законних підстав звільняти останнього з ПТПІ.

В той же час, не отримання Чернігівським ПТПІ до 13 березня 2018 року повідомлення УДМС України в Сумській області про необхідність звільнення ОСОБА_6 з Чернігівського ПТПІ, та інформації про набрання чинності рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2018 р. не робить законним затримання ОСОБА_6 з 6 березня 2018 року (дати прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідком апеляційного перегляду рішення суду про відмову в задоволення позову про продовження строку його затримання) по 13 березня 2018 року (фактичного звільнення останнього з Чернігівського ПТПІ), при тому, що в даній справі не оскаржуються безпосередньо дії Чернігівського ПТПІ з приводу перебування у них ОСОБА_6, а предметом є законність/не законність затримання останнього з поміщенням до Чернігівського ПТПІ.

За таких обставин, слід визнати незаконним затримання ОСОБА_6, з поміщенням до Чернігівського ПТПІ в період з 6 березня 2018 року (дати винесення постанови судом апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду рішення суду про відмову в задоволення позову про продовження строку його затримання) по 13 березня 2018 року (фактичного звільнення останнього з Чернігівського ПТПІ), задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Мотиви суду щодо позовних вимог про негайне звільнення ОСОБА_6.

Згідно ч. 4 ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В п.п. 33 та 34 рішення у справі "Бенджамін та Уілсон проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини вказав, що суд повинен мати повноваження звільнити особу, якщо він зясує, що її тримання під вартою є незаконним; повноваження суду на ухвалення рішень, що носять лише рекомендаційний характер, є недостатніми.

Виходячи з того, що ОСОБА_6 звільнений 13 березня 2018 р. з Чернігівського ПТПІ, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Чернігівського ПТПІ негайно звільнити ОСОБА_6 з Чернігівського ПТПІ, в залі суду, з-під супровіду.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 289 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги представника громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України про визнання незаконним утримання останнього з 6 березня 2018 року по 13 березня 2018 року - задовольнити.

Визнати незаконним затримання громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України в період з 6 березня 2018 року (дати прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідком апеляційного перегляду рішення суду про відмову в задоволення позову про продовження строку його затримання) по 13 березня 2018 року (фактичного звільнення останнього з Чернігівського ПТПІ).

В задоволенні позовних вимог представника громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України про визнання незаконним утримання останнього з 11 лютого 2018 р. р. по день винесення постанови судом апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду та зобов'язання негайно звільнити іноземця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 14 березня 2018 року.