Справа № 802/51/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 березня 2018 р. Справа № 802/51/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 із адміністративним позовом до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації, що міститься у листі 04-6059 від 04.12.2017 року.

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації надати, ОСОБА_3, дозвіл на перереєстрацію автомобіля марки «ЗАЗ-110308-44» (зі звичайним керуванням), 2010 року випуску, кузов №Y6D110308А0138799.

В обґрунтування позову зазначає, що її батько - ОСОБА_4, який був інвалідом, одержав у користування автомобіль марки "ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску і після його смерті позивач звернулась до відповідача з проханням надати їй дозвіл на викуп зазначеного автомобіля. Листом, Департамент соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації повідомив ОСОБА_3, що з моменту смерті його батька пройшло більше шести місяців, строк експлуатації автомобіля становить менше 10 років і надати дозвіл на викуп автомобіля немає законодавчих підстав. Однак, на думку позивача, дана відповідь є неправомірною і тому з метою захисту своїх прав та інтересів звернулась до суду із даним позовом.

16.02.2018 на адресу суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Департамент соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки законних підстав для надання дозволу позивачу на перереєстрацію автомобіля марки «ЗАЗ-110308-44» (зі звичайним керуванням), 2010 року випуску, кузов №Y6D110308А0138799 немає.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що відповідач листом 04-6059 від 04.12.2017 року неправомірно відмовив в наданні дозволу на переоформлення автомобіля.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав, що викладені у відзиві на позов, обґрунтувавши тим, що в спірних правовідносинах Департамент соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації діяв в межах повноважень та в спосіб, визначений законом.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у 2010 році ОСОБА_4, який був інвалідом, через органи соціального захисту населення був забезпечений автомобілем «ЗАЗ- 110308-44» (зі звичайним керуванням), 2010 року випуску, кузов №Y6D110308А0138799.

18 грудня 2010 року автомобіль марки ЗАЗ 110308-44 було зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 164578.

12 червня 2016 року ОСОБА_5, який був батьком ОСОБА_3, помер.

21 листопада 2017 року позивач звернулась до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про надання їй дозволу на переоформлення автомобіля марки «ЗАЗ-110308-44», 2010 року випуску, кузов №Y6D110308А0138799, яким був забезпечений її батько.

Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації листом № 04-6059 від 04 грудня 2017 року відмовив ОСОБА_3 у наданні дозволу на перереєстрацію автомобіля, яким був забезпечений через органи соціального захисту населення її батько у зв'язку із відсутність підстав для надання дозволу на викуп та переоформлення вищезазначеного автомобіля, через те, що позивачем пропущено шестимісячний термін звернення, встановленого пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року та строк експлуатації автомобіля становить менше 10 років.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, тому з метою захисту своїх прав та інтересів звернулась до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України від 6 жовтня 2005 року №2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" (далі - Закон України №2961-IV) держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Частиною 9 статті 26 Закону України №2961-IV встановлено, що перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України від 21 березня 1991 року №875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила забезпечення легковими автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах врегульовано Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 (далі - Порядок №999).

Відповідно до абзацу першого пункту 16 Порядку №999 інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сімї (за бажанням такого члена сімї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Згідно з абзацом другим пункту 16 Порядку №999 автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до ОСОБА_2 обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Доказів того, що ОСОБА_3 підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля суду не надано, а тому суд вважає, що позивач не підпадає під дані умови.

Разом з тим, абзацом шостим пункту 16 Порядку №999 передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 16 Порядку №999 в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Виходячи з вищезазначених правових норм, законодавець повязує право члена сім'ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства розрахункової суми.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_3 помер 12.06.2016, а до Департаменту соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про надання їй дозволу на переоформлення автомобіля марки «ЗАЗ-110308-44», 2010 року випуску, кузов №Y6D110308А0138799 позивач звернулась 21.11.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави для переоформлення у власність вищезазначеного автомобіля, оскільки ОСОБА_3 пропущено шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_4 для сплати залишкової вартості автомобіля.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку вона посилаються, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

За наведеного вище, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

За приписами статті 139 КАС України, судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (22123, Вінницька область, Козятинський район, с. Гурівці, вул. Південа, 12; ідентифікаційний номер НОМЕР_1); Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 89; ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна