Справа № 812/169/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/169/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області про визнання бездіяльності та зобов'язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Марківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області щодо не призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Марківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Луганської області призначити їй пенсію за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.11.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29.11.2017 звернулася до Марківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, однак 04.12.2017 отримала листа № 3017 про відмову у призначенні пенсії за віком, в якому зазначено, що надана нею довідка ВАТ "Стахановський коксохімічний завод" від 14.08.2002 не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зазначила, що надана нею довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу, яку відповідач не приймає до уваги, є дійсною та підлягає виконанню. Проте, відсутність такої довідки за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у неї пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах. Фактично відповідачем не приймалося рішення про відмові в призначенні їй пенсії за її заявою, що є порушенням вимог ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник позивача до канцелярії суду надав клопотання про долучення письмових доказів у справі, в якому підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.51).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав відзив від 06.02.2018 (арк.спр. 38-40), в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на такі обставини.

Подана ОСОБА_1 заява не відповідала вимогам пункту 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі -Порядок №22-1) щодо форми, яка визначена в додатку 2 до вказаного Порядку.

Тому заява позивача була зареєстрована в «Журналі звернень громадян», а не в «Журналі реєстрації рішень по призначенню пенсій». Отже, рішення про відмову в призначенні пенсії управлінням не приймалося, а позивачу була надана відповідь на її звернення.

У листі від 04.12.2017 №3017 ОСОБА_1 було роз'яснено, що надана нею довідка ВАТ «Стаханівський коксохімічний завод» від 14.08.2002р. №6-03-269 не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р.№637.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, ОСОБА_1 не враховано той факт, що відповідно підставою для повідомлення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання. Отже, предметом оскарження може бути лише рішення органів ПФУ, а не листи відповіді, з чого відповідач робить висновок про відсутність спору.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_2, виданого 12.02.2004 Марківським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народилася 28 листопада 1961 року, тобто 28.11.2017 їй виповнилося 56 років (а.с.6).

29 листопада 2017 року згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу ХV п. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулася до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених КМУ, до якого додала копію трудової книжки, паспорту, ідентифікаційного коду, довідки, щодо особового характеру роботи та умов, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, довідку про заробіток для обчислення пенсії, свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інші документи відповідно до переліку, що містить письмова заява позивача (а.с.12).

Заяву подавала власноручно, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції відповідача на копії заяви, що залишилася у позивача.

Зміст вказаної заяви не містить інших вимог крім призначення пенсії.

Отже, зі змісту вказаного документу та додатків до нього в суду не виникає сумніву, що з вказаною заявою позивач звернулася за призначенням пенсії, а не за отриманням роз'яснень пенсійного органу з будь-яких питань.

04.12.2017 року від Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області позивач отримала листа за № 3017 про те, що надана нею довідка ВАТ «Стахановський коксохімічний завод» від 14.08.2002 за номером 6-03-269 не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'зкове державне пенсійне страхування». Отже, періоди роботи, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу визначає підприємство (установа) або його правонаступник з урахуванням усіх вимог законодавства щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.9).

Суд звертає увагу на той факт, що відповідачем не роз'яснено позивачу в цьому листі, що її заява не відповідає вимогам Порядку №22-1.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_2 відповідач в листі №22 від 03.01.2018 повідомляє, що письмове звернення позивача зареєстроване в «Журналі звернень громадян», а не в «Журналі реєстрації рішень по призначенню пенсій». Рішення про розгляд управлінням не приймалося, а позивачу була надана відповідь на її звернення (а.с.11).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за№ 1566/1 1846.

Відповідно до вимог статті 81 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з вимогами статті 82 вказаного Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Стаття 83 Закону передбачає, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Так, пунктом 1.7 Порядку № 22-1 встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У відповідності до п. 2.8. Порядку № 22-1. поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1. при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, останній зобов'язаний перевірити правильність оформлення заяви, розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення (перерахунку) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Однак відповідачем всупереч наведених норм чинного законодавства не було прийнято рішення про призначення (перерахунок) пенсії або відмову у призначенні пенсії.

Заяву позивача було розглянуто та надано відповідь в порядку Закону України "Про звернення громадян", що не передбачено Законом № 1058-ГУ та Порядком № 22-1, є порушенням вимог ст. 82 вказаного Закону та права позивача на призначення пенсії з дня звернення за пенсією відповідно до вимог ст. 83 Закону № 1058-ГУ.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених судом обставин не розгляду та не прийняття відповідачем рішення на підставі заяви позивача про призначення пенсії в передбаченому законом порядку вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.11.2017, суд вважає їх передчасними, оскільки повноважним органом заява позивача не розглядалася, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не розгляду відповідно до вимог пенсійного законодавства заяви позивача від 29 листопада 2017, а також зобов'язання відповідача розглянути вказану заяву, надавши позивачу можливість та час для її дооформлення відповідно до вимог Порядку № 22-1 та представлення інших документів на підтвердження наявності в неї права на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.11.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим з метою захисту прав та інтересів позивача вийти за межі заявлених позовних вимог та визначення належного способу захисту прав позивача, про що зазначено вище.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа; при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню половина понесених нею судових витрат з оплати судового збору в розмірі 352,40 грн (704,80 грн : 2).

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не розгляду відповідно до вимог пенсійного законодавства заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 29 листопада 2017 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Марківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 29 листопада 2017 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надавши заявнику можливість та час для дооформлення цієї заяви відповідно до вимог Порядку № 22-1 та представлення інших документів на підтвердження наявності права на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29 листопада 2017.

Стягнути з Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12.03.2018 року.

Суддя В.С. Шембелян