Справа № 461/7832/17
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7832/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним ОСОБА_1 (79005, м.Львів, вул. Григоровича, 4/2, серія, номер паспорту та РНОКПП суду невідомі) до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19, серія, номер паспорту та РНОКПП суду невідомі) про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

14.11.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р. Даною постановою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення вимог п.8.4. г, е ПДР.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що не вчиняла правопорушення, що вказане у оскаржуваній постанові. Як вбачається із тексту постанови, 04 листопада 2017 року о 02 год. 10 хв. у м. Львові по вулиці Григоровича ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota RAW4 (ВС0442СН) та здійснила зупинку автомобіля. Зазначає, що вказані відомості не відповідають дійсності, оскільки у вказаний в постанові час не керувала жодним автомобілем, так як перебувала в стані сну у своєму помешканні. На місці, де стояв автомобіль відсутня табличка 7.17, яка передбачена чинними ПДР. Вважає, що відповідачем допущено невірну кваліфікацію вчиненого правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що в даному випадку таке правопорушення необхідно було кваліфікувати за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП, оскільки автомобіль було припарковано на відведеному майданчику для паркування, оператором якого відповідно до постанови КМУ № 1342 є ЛКП «Львівавтодор».

Наголошує, що відповідно до ПДР місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього рух. Однак у місці, де був припаркований автомобіль Toyota RAW4 (ВС0442СН) відсутня дорожня розмітка 1.1, тобто не було визначено меж місць для стоянки чи паркування транспортних засобів. Крім цього, вважає, що відповідач не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення на вулиця Конюшинна, 13 у м. Львові, оскільки відповідач мав провести розгляд справи або на місці вчинення правопорушення (м. Львів, вул. Григоровича, 4) або за місцем вчинення правопорушення (м.Львів, вул. Перфецького, 19 в приміщенні УПП у м. Львові ДПП).

Позивач, представник позивача в судове засідання, що призначене на 13.03.2018 р. не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява позивачки, в якій остання просила розглядати справу без її присутності. Позов просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання, що призначене на 13.03.2018 р. не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підтвердження про направлення повідомлення через електронну пошту.

Позивач в судовому засіданні 21.02.2018 р. позовні вимоги підтримала повністю. Надала пояснення, аналогічні у викладеному адміністративному позові. Просила суд позовні вимоги задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.2018 р. позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що ОСОБА_1 в час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не керувала транспортним засобом. У місці, де був припаркований автомобіль позивачки не було визначено меж місць для стоянки чи паркування транспортних засобів, тобто відсутня межа дії знаку. Вважає, що відповідачем неправильно кваліфіковано правопорушення, оскільки автомобіль стояв на спеціально відведеному місці для паркування. Наголосив, що під час розгляду справи та винесення постанови відповідачем не розяснено ОСОБА_1 її прав, в тому числі порушено її право на захист.

Відповідач, інспектор патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому у відповідності до ст.205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника установи на підставі наявних у справі доказів.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП ОСОБА_3 в судовому засіданні 21.02.2018 р. проти задоволення позову заперечив. Надав пояснення, аналогічні у викладеному письмовому відзиву на позов. Наголосив, що транспортний засіб позивача знаходився в межах дії дорожнього знаку «Місце стоянки» з додатковою табличкою «Інваліди», про що свідчать фото з місця події. В акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу зазначено час виявлення правопорушення. Наголошує, що позивач проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 тому, на його думку, свідомо зупинилась навпроти таблиці 7.17., що призначена для інвалідів. Щодо відсутності розмітки зазначив, що на місці правопорушення є знак «парковка» та «місце для інвалідів». У випадку відсутності розмітки на дорозі слід керуватися наявними дорожніми знаками, що позивачем не дотримано. Щодо місця розгляду справи зазначив, що місце вчинення правопорушення означає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Вул. Конюшинна у м.Львові є адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції м. Львова.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

В даній справі позивачем заявлялось клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про приєднання доказів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволені.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 04.11.2017 р. у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №606046 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. /а.с.4/.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Toyota RAW4 н.з. ВС0442СН 04.11.2017 р. о 02:10 години по вул. Григоровича, 4 у м.Львові здійснила зупинку на місці означеному дорожнім знаком 5.38 з табличкою 7.17, чим порушила вимоги п.8.4. г, е ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 «Інваліди» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.4. г, е ПДР г) наказові знаки показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження, е) таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р. не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Наданий до відзиву акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.11.2017 року підтверджує лише факт перебування автомобіля Toyota RAW4 н.з. ВС0442СН на місці означеному дорожнім знаком 5.38 з табличкою 7.17 «інвалід» без зазначення адреси. Даний акт огляду не підтверджує факт керування цим автомобілем саме позивачем ОСОБА_1

Надані представником відповідача фотокопія автомобіля Toyota RAW4 н.з. ВС0442СН не може вважатись належним доказом, оскільки невідома дата фіксування стоянки автомобіля. Дана фотографія не може свідчити про керування транспортним засобом саме позивачем. Відсутні будь-які відеофіксування правопорушення, що ставиться позивачу у вину.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснила порушення вимог ч. 5 ст. 122 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Пунктом 4 Загальної частини Правил паркування транспортних засобів встановлено, що місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху.

У розділі 34 ПДР встановлено, що дорожня розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Таким чином, межі будь-якого місця стоянки чи парковки транспортного засобу повинні бути "означені дорожньою розміткою 1.1а якщо таке місце призначене лище для стоянки чи паркування автомобілів водіїв із інвалідністю, то таке місце повинне бути додатково позначене дорожніми знаками 5.38 та табличкою 7.17 чи дорожньою розміткою 1.30 Розділу 34 ПДР.

Із наданих позивачем та представником відповідача фотокопій місця вчинення правопорушення, яке ставиться позивачці у вину, вбачається відсутність дорожньої розмітки, тобто не було визначено меж місць для стоянки чи паркування транспортних засобів.

Крім цього, згідно із наданими фотокопій місця, де стояв автомобіль Toyota RAW4 н.з. ВС0442СН чітко вбачається наявність спеціально відведеного для паркування транспортних засобів осіб з обмеженими фізичними можливостями або осіб які їх перевозять та паркомату (засобу для здійснення оплати платного паркування). Дане також підтверджується витягом із сайту Львівської міської ради, в якому міститься перелік місць для паркування транспортних засобів в центральній частині міста, зокрема транспортних засобів осіб з обмеженими фізичними можливостями або осіб які їх перевозять, в якому зазначено, що на вул. Григоровича у м. Львові є одне місце для паркування для інвалідів.

Тому суд приходить до висновку, що відповідачем неправильно кваліфіковані дії особи, як залишила транспортний засіб на місці, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 122 КУПАП, оскільки законодавством передбачено спеціальну норму, для кваліфікації таких дій при здійсненні паркування у спеціально відведеному місці, а саме ч.6 ст. 152-1 КУпАП.

Ч.6 ст. 152-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що інспектор патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 прийняв постанову без присутності ОСОБА_1 Відповідач не надав доказів повідомлення ОСОБА_1 про час і місце складення постанови, чим позбавив її можливості надати пояснення. В тому числі, через неповідомлення ОСОБА_1 було порушено передбачене ст. 268 КУпАП право на захист.

Враховуючи вищенаведе, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З врахуванням наведених положень, суд вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р. і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (79005, м.Львів, вул. Григоровича, 4/2, серія, номер паспорту та РНОКПП суду невідомі) до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19, серія, номер паспорту та РНОКПП суду невідомі) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №606046 від 04.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.