Справа № 803/71/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/71/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними та нечинними рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправними та нечинними рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» та пункту 1 рішення від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 про відкриття провадження в адміністративній справі залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку, а також земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Скандинавська, 6, в с. Струмівка Луцького району Волинської області.

В червні 2017 року поряд з належним ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку почалися здійснюватися підготовчі будівельні роботи, які полягають в розчищені земельної ділянки, встановлення тимчасових споруд, тощо. Вважаючи, що дані роботи проводяться з порушенням містобудівного законодавства та створюють певні незручності, позивач змушена була звернутися в органи державної влади та місцевого самоврядування для отримання інформації щодо правомірності здійснення відповідної діяльності.

У відповіді на адвокатський запит від 25.06.2017 ОСОБА_2 сільська рада повідомила, що детальний план забудови земельної ділянки знаходиться у забудовника та громадські слухання щодо виготовлення проекту детального плану території під будівництво багатоквартирного житлового будинку не проводилися. Також були надані копії рішення про затвердження детального плану території та про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється). Окрім того, позивач зверталася до ОСОБА_2 сільської ради із запитами про доступ до публічної інформації щодо отримання копій рішень сільської ради, які стосуються земельної ділянки, на якій планується здійснювати будівництво багатоквартирного житлового будинку, а також копій генерального плану с. Струмівка та плану (схеми) планування ОСОБА_2 сільської ради.

12.09.2017 ОСОБА_1 звернулася із запитом про доступ до публічної інформації до Луцької районної державної адміністрації Волинської області щодо надання копій генерального плану с. Струмівка та плану (схеми) планування ОСОБА_2 сільської ради. Листом від 15.09.2017 запитувана інформація була отримана.

При детальному вивченні зібраної інформації було виявлено, що субєктом владних повноважень ОСОБА_2 сільською радою були прийняті такі рішення, які на даний час є чинними: рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території», рішення від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)». Вказані рішення створюють правову підставу для забудови земельної ділянки з кадастровим номером 07228848:00:03:001:8254.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення виконавчого комітету від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд» та сесії сільської ради від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» прийняті з порушенням наступних норм:

- статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), постанов Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні» та від 29.06.2011 № 771 «Про затвердження Порядку залучення громадськості до обговорення питань щодо прийняття рішень, які можуть впливати на стан довкілля» - в частині забезпечення проведення громадських слухань щодо містобудівної документації;

- статті 114 Земельного кодексу України, Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-ХІІ (далі - Закон № 4004-ХІІ), ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерством охорони здоров'я України від 19.06.1996 № 173 - в частині проектування житлового будинку у встановленій санітарно-захисній зоні;

- статті 55 Кодексу цивільного захисту України - в частині забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населеного пункту;

- статей 19, 20 Закону № 3038-VI, ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» - в частині складу та змісту детального плану території.

Таким чином, позивач вважає, що рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд» та рішення сесії сільської ради від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» підлягають визнанню протиправними та нечинними.

Крім того, визнання частково протиправними та нечинними рішення ОСОБА_2 сільської ради від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)» є похідною вимогою від основної позовної вимоги, а саме визнання протиправними та нечинними рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд» та рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території».

Позивач просить визнати протиправними та нечинними рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» та пункту 1 рішення від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)».

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 13.02.2018 (т. 1, а. с. 201-206) відповідач ОСОБА_2 сільська рада позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 7.61 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розміщення нових та реконструкцію існуючих АЗС необхідно здійснювати з дотриманням санітарних розривів та протипожежних відстаней від найближчої з споруд АЗС до найближчих будинків, споруд та інженерних мереж у відповідності з таблицею 7.9* та додатком 8.3* з урахуванням правил безпеки дорожнього руху. Відстані обчислюються від найближчого з вибухонебезпечних пристроїв та джерел забруднення споруд АЗС - стін наземних резервуарів палива та корпусів паливороздавальних колонок (далі - ПРК), технологічних колодязів, дихальних пристроїв підземних резервуарів, витяжних вентиляційних шахт аварійних резервуарів та очисних споруд, вузла зливу палива у резервуари до: зовнішніх стін житлових та громадських будинків; межі ділянок садибних, дачних та садівницьких будинків, дитячих дошкільних установ, загальноосвітніх шкіл, лікувально-профілактичних установ із стаціонаром, санаторіїв, санаторіїв-профілакторіїв, будинків-інтернатів загального та спеціального типів, закладів відпочинку, фізкультурно-спортивних та фізкультурно-оздоровчих комплексів, а також майданчиків для ігор, занять фізкультурою та спортом, відпочинку населення, місць масового скупчення людей згідно з таблицею 7.9*. Згідно з таблицею 7.9* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» мінімальна відстань від споруди АЗС до житлових та громадських будинків диференціюється в залежності від типів АЗС та може становити 25, 40, 50 чи 80 м.

Водночас, як вбачається із змісту Детального плану території під комерційне використання і будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району Волинської області, розробленого ФОП ОСОБА_5 та затвердженого рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 08.04.2016 року № 5/19, у такому відсутні позначки про відстань у 27,47 м. між житловим будинком та автомобільною газонаповнювальною компресорною станцією та про відстань у 12,7 м. між житловим будинком та мийкою, на які вказує позивач.

З огляду на викладене, жодних порушень вимог законодавства України (у сфері містобудування, у сфері санітарно-охоронних правовідносин, у сфері пожежної безпеки тощо) в частині дотримання санітарно-захисних зон при винесенні оспорюваних рішень допущено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 28.01.2016 № 4 затверджено детальний план території площею 0,489 га, а оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 08.04.2016 затверджено детальний план території земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:8277. Водночас, в обґрунтування власних позовних вимог позивач вказує на існування порушень законодавства України (у сфері містобудування, у сфері санітарно-охоронних правовідносин, у сфері пожежної безпеки тощо) при прийнятті оскаржуваних рішень щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:8254 площею 0,2833 га. З огляду на викладене, цілком необґрунтованим є посилання у позовній заяві на начебто порушення законодавства, що пов'язані із земельною ділянки з кадастровим номером :03:001:8254 площею 0,2833 га, при оскарженні рішень ОСОБА_2 сільської ради, у яких така земельна ділянка навіть не згадується.

Відповідно до частини пятої статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов'язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації. У розділі 12 ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» встановлено протипожежні вимоги, яких необхідно дотримуватись при плануванні та забудові сільських поселень. Водночас, у жодному з наведених пунктів цього розділу не має згадки про обов'язок планування та розміщення «пожводоймищ» при розробці детального плану території. Таким чином, жодних порушень законодавства у сфері пожежної безпеки, зокрема частини пятої статті 55 Кодексу цивільного захисту України, при прийнятті оскаржуваних рішень ОСОБА_2 сільською радою допущено не було.

Крім того, позивач ОСОБА_1 не належить до числа осіб, які мали право надавати пропозиції до проекту детального плану території під комерційне використання і будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району Волинської області, відтак, не може йти мови про жодні порушення прав позивача внаслідок, начебто, недотримання ОСОБА_2 сільською радою положень статті 21 Закону № 3038-VI, постанов Кабінету Міністрів України № 555 від 25.05.2011 та № 771 від 29.06.2011.

Відповідач також у відзиві стверджує, що позивач ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Станом на 14.03.2018 інших, крім позовної заяви та відзиву відповідача на позовну заяву, заяв по суті справи не надходило (зокрема, від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надходило письмових пояснень щодо позову або відзиву). При цьому, необхідно зазначити, що копії позовної заяви з додатками, прийнятих у цій справі ухвал суду направлялися третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за зареєстрованими у встановленому законом порядку адресами згідно із відомостями УДМС України у Волинській області (т. 1, а. с. 198, 199) та зазначеною у клопотаннях третьої особи ОСОБА_3 адресою, проте, усі поштові відправлення були повернуті на адресу суду як невручені (т. 1, а. с. 111, 194, т. 2, а. с. 1, 121, 126), а тому відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) необхідно вважати, що копії процесуальних документів є врученими.

Крім того, у даній справі ухвалою суду від 27.02.2018 було зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді за заявою третьої особи ОСОБА_3 іншим суддею, визначеним у порядку, встановленим частиною першою статті 31 КАС України (т. 1, а. с. 110).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду Сороки Ю.Ю. від 28.02.2018 у задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі судді Валюха В.М. відмовлено (т. 1, а. с. 114-115).

В подальшому, ухвалою суду від 01.03.2018 провадження у справі було поновлено (т. 2, а. с. 118).

Ухвалою суду від 16.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній адміністративній справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2016 виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області прийняв рішення № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», згідно з яким затверджено детальний план території земельної ділянки площею 0,489 га громадянину ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району (т. 1, а. с. 47).

Відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» затверджено гр. ОСОБА_4 розроблений детальний план території під комерційне використання і будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району Волинської області (т. 1, а. с. 55).

06.05.2016 ОСОБА_2 сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)», відповідно до пункту 1 якого затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється) гр. ОСОБА_4, площею 0,2833 га, яка розташована в с. Струмівка Луцького району (кадастровий номер :03:001:8254) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,2833 га, яка розташована в с. Стумівка Луцького району і знаходить у власності гр. ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 56).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 2-4, 7, 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3038-VI суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

За приписами частин першої третьої статті 8 цього ж Закону планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Як передбачено частиною першою статті 16 Закону № 3038-VI, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частин першої - третьої статті 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції. Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації. На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Згідно із частиною четвертою статті 19 Закону № 3038-VI детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Як передбачено частиною восьмою статті 19 Закону № 3038-VI, детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону № 3038-VI громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Згідно із частиною третьою статті 21 Закону № 3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

За приписами частин шостої одинадцятої статті 21 Закону № 3038-VI пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад. Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія. До складу погоджувальної комісії входять: 1) посадові особи відповідного органу місцевого самоврядування; 2) представники органу земельних ресурсів, природоохоронного і санітарно-епідеміологічного органу, органу містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини та інших органів; 3) представники професійних об'єднань та спілок, архітектори, науковці; 4) уповноважені представники громадськості, які обираються під час громадських слухань. Кількість представників громадськості має становити не менше 50 відсотків і не більше 70 відсотків загальної чисельності комісії. Головою погоджувальної комісії є посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування. Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її створення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення цих пропозицій (зауважень). Засідання погоджувальної комісії є правомочним, якщо у ньому взяли участь не менше двох третин її членів (з них не менше половини представників громадськості). Рішення погоджувальної комісії приймається більшістю присутніх членів та оформлюється відповідним протоколом. У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації. Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів. Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність. Фінансування заходів щодо врахування громадських інтересів здійснюється за рахунок органів місцевого самоврядування. Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України.

Як передбачено пунктом 1 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 555), цей Порядок визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій (далі - містобудівна документація).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 555 проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації. Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 555 пропозиції до проектів містобудівної документації мають право подавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Пунктами 9 - 11 Порядку № 555 передбачено, що відповідно до частини шостої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пропозиції подаються громадянами у письмовому вигляді із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові, місця проживання, особистим підписом і повинні містити обґрунтування з урахуванням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил. Особи, які забезпечують проведення робіт з розгляду таких пропозицій, повідомляють через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, та офіційний веб-сайт відповідного органу місцевого самоврядування про місце подання таких пропозицій. Пропозиції громадськості підлягають реєстрації органом місцевого самоврядування та розглядаються розробником і замовником проектів містобудівної документації у місячний строк. За результатами розгляду пропозицій заявнику надається відповідь про їх врахування або обґрунтована відмова. У разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або мають місце спірні питання, особи, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, повідомляють про це відповідному органу місцевого самоврядування для прийняття останнім рішення щодо утворення погоджувальної комісії (далі - комісія).

За приписами пунктів 16 - 18 Порядку № 555 оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах відповідних органів місцевого самоврядування. Затвердження проектів містобудівної документації без проведення процедури розгляду пропозицій громадськості забороняється, а матеріали щодо розгляду таких пропозицій є невід'ємною складовою частиною зазначеної документації. Фінансування заходів щодо розгляду пропозицій громадськості здійснюється за рахунок органів місцевого самоврядування.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою виключно після проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів, при цьому, затвердження на місцевому рівні детального плану території без проведення громадських слухань щодо його проекту чинним законодавством категорично забороняється.

Разом з тим, відповідач не подав доказів проведення громадських слухань перед прийняттям оскаржуваних рішень від 28.01.2016 № 4, від 08.04.2016 № 5/19 щодо затвердження детального плану території, зазначивши у відзиві лише про те, що позивач не мала права надавати пропозиції до проектів детального плану території (т. 1, а. с. 203).

Отже, як вбачається із матеріалів справи, рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд» та рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» були прийняті без проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів, чим відповідачем ОСОБА_2 сільською радою Луцького району Волинської області (органом місцевого самоврядування, на який статтею 21 Закону № 3038-VI та Порядком № 555 покладено обовязок щодо забезпечення проведення громадських слухань) були порушені вимоги статті 21 Закону № 3038-VI та Порядку № 555.

Крім того, відповідно до частин другої - четвертої статті 24 Закону № 3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. У разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Відтак, оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки згідно із рішенням ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)» відбулася згідно із детальним планом території, затвердженим рішеннями від 28.01.2016 № 4, від 08.04.2016 № 5/19, щодо яких суд прийшов до висновку про незаконність їх прийняття, тому пункт 1 оскаржуваного рішення ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)» не відповідає вимогам частини четвертої статті 24 Закону № 3038-VI.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, оскаржувані рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд» та рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» не відповідають усім критеріям, зазначеним у частині другій статті 2 КАС України, оскільки прийняті з порушенням вимог статті 21 Закону № 3038-VI та Порядку № 555, тобто, не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, необґрунтовано, непропорційно та без урахуванням прав осіб (в т. ч. позивача) на участь у процесі прийняття рішення. При цьому, прийняття зазначених незаконних рішень потягло за собою наслідки щодо незаконності прийнятого на його підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)».

Відтак, з наведених вище мотивів та саме з вказаних підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання незаконними та нечинними рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28.01.2016 № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08.04.2016 № 5/19 «Про затвердження детального плану території» та пункту 1 рішення від 06.05.2016 № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)» підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними та скасування зазначених рішень.

При цьому, доводам позивача про порушення відповідачем статті 114 Земельного кодексу України, Закону № 4004-ХІІ, ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерством охорони здоров'я України від 19.06.1996 № 173 (в частині проектування житлового будинку у встановленій санітарно-захисній зоні), статті 55 Кодексу цивільного захисту України (в частині забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населеного пункту), статей 19, 20 Закону № 3038-VI, ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» (в частині складу та змісту детального плану території) суд правової оцінки не давав з огляду на те, що порушення законодавства про регулювання містобудівної діяльності в частині проведення громадських слухань є безумовною самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень (приписи частини другої статті 21 Закону № 3038-VI містять імперативну заборону щодо затвердження детального плану території без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації), а зазначені вище доводи позивача про порушення інших вимог законодавства повинні були бути враховані під час проведення громадських слухань.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що оскаржуваними рішеннями права позивача порушені не були, з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, при розгляді публічно-правового спору суд зобовязаний зясувати, чи має місце порушення субєктивних прав, свобод чи інтересів особи, а у випадку, коли субєктивне право, свободи або інтереси не порушені, вони не підлягають судовому захисту.

На думку суду, позивач довела, що оскаржувані рішення впливають її права та законні інтереси, порушують їх, виходячи з такого.

Так, позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією її паспорта громадянина України (т. 1, а. с. 19-22), є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,2561 га (кадастровий номер :03:001:7723), на якій розташований житловий будинок за тією ж адресою.

З матеріалів справи вбачається, що як земельна ділянка (відносно якої були прийняті оскаржувані рішення), яка на даний час належить на праві власності ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 78), так і належна позивачу ОСОБА_1 на праві власності земельна ділянка розташовані в с. Струмівка Луцького району по вул. Скандинавська, при цьому, розміщені вони навпроти одна одної та розділені дорогою (землями загального користування) (т. 1, а. с. 41-45, 59-61).

На думку суду, виходячи із місця розташування зазначених вище земельних ділянок, місця реєстрації позивача та її статусу власника земельної ділянки та житлового будинку, на якій він розміщений, позивач в розумінні пункту 3 частини сьомої статті 21 Закону № 3038-VI є особою, яка вправі надавати пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Суд також виходить з того, що можливі зауваження та пропозиції позивача ОСОБА_1 (у випадку проведення громадських слухань) щодо дотримання вимог законодавства в частині проектування житлового будинку у санітарно-захисній зоні, забезпечення пожежної безпеки, дотримання вимог ДБН були б обґрунтованими та потребували надання відповіді про їх врахування або обґрунтованої відмови.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, непроведення громадських слухань щодо детального плану території перед прийняттям оскаржуваних рішень позбавило її права на участь в обговоренні та прийнятті відповідних рішень.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви (т. 1, а. с. 89-103), що була подана після постановлення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 19.01.2018 (т. 1, а. с. 83-84), позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що непроведення громадських слухань щодо детального плану території позбавило права позивача на участь в обговоренні та прийнятті відповідних рішень.

При цьому, копію рішення від 28.01.2016 № 4 позивач отримала у відповідь на запит адвоката від 20.06.2017 (т. 1, а. с. 23-24). Крім того, копії рішень від 08.04.2016 №5/19 та від 06.05.2016 № 6/11 позивач отримала листом сільської ради від 01.09.2017 № 498 (т. 1, а. с. 54), а інформацію про те, що громадські слухання щодо виготовлення проекту детального плану території не проводилися, позивач отримала з листа сільської ради від 01.08.2017 № 416 (т. 1, а. с. 50).

Таким чином, на думку суду, з дня отримання вказаних відповідей позивачу стало відомо про порушення прав, та саме із вказаного дня необхідно обчислювати строк звернення до суду, та оскільки копії оскаржуваних рішень та офіційну інформацію про непроведення громадських слухань позивач отримала у червні вересні 2017 року, а позов подано до суду 17.01.2018 за вх. № 779/18 (т. 1, а. с. 3), тому позивач не пропустила строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку обчислення строку звернення до суду з позовом про скасування рішень не може проводитися з дня їх прийняття (видачі), оскільки відсутні будь-які докази їх офіційного оприлюднення (в засобах масової інформації, на веб-сайтах), а отримання та ознайомлення із змістом вказаних документів можливе лише за відповідним зверненням.

Крім того, строк звернення до суду з цим позовом не може обчислюватися із дня початку проведення будівельних робіт, оскільки предметом даного спору не є рішення субєктів владних повноважень щодо надання дозволу на їх здійснення.

Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду з цим позовом було обовязкове ознайомлення із змістом оскаржуваних рішень, та саме з дня отримання офіційних текстів оскаржуваних рішень та отримання офіційної інформації щодо порушення процедури їх прийняття (що становить предмет та підставу позову) необхідно обчислювати строк звернення до суду з цим позовом.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що про порушення своїх прав позивач дізналася у січні 2017 року, що підтверджується її зверненням від 31.01.2017 та листом ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 17.02.2017 № 107 (т. 1, а. с. 207-208), оскільки у вказаному зверненні позивач просила підтвердити чи спростувати затвердження детального плану території та надати копію відповідного рішення сільської ради, проте відповідь на вказане звернення сільською радою надано не у повному обсязі, та, крім того, відсутні докази вручення позивачу листа сільської ради від 17.02.2017 № 107.

З наведених вище підстав, суд прийшов до висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2144,40 грн., сплачений квитанціями від 17.01.2018 № ПН447668К, від 23.01.2018 № ПН451972, від 23.01.2018 № ПН451970 (т. 1, а. с. 2, 85, 86, 104-106).

Керуючись статтями 243-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 28 січня 2016 року № 4 «Про затвердження детального плану території будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд», рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 08 квітня 2016 року № 5/19 «Про затвердження детального плану території» та пункт 1 рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області від 06 травня 2016 року № 6/11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення якої змінюється)».

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області (45602, Волинська область, Луцький район, с. Підгайці, вул. Шкільна, 30, ідентифікаційний код 04332331) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (45603, Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Скандинавська, 6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 2144 гривні 40 копійок (дві тисячі сто сорок чотири гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх