Справа № 806/1559/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року

Київ

справа №806/1559/16

адміністративне провадження №К/9901/14164/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 у складі судді Токарева М.С. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у складі колегії суддів ОхрімчукаІ.Г., Жизневської А.В., Котік Т.С. у справі №806/1559/16 за позовом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області третя особа - Житомирська районна рада Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Новогуйвинська селищна рада Житомирського району звернулася до суду з адміністративним позовом до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним і скасування рішення реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області від 23.02.2015 року про державну реєстрацію права власності /індексний номер 19529372/ на загальноосвітню школу І-ІІ ступенів по вул.Армійська, 29, смт Гуйва Житомирського району Житомирської області за територіальною громадою в особі Житомирської районної ради Житомирської області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки про реєстрацію права власності на спірну будівлю за іншою особою позивачу стало відомо в травні 2015 року з рішення про відмову у реєстрації за ним такого права власності.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що у травні 2015 року позивачу було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності з підстав наявності реєстрації права власності за територіальною громадою, а тому позивач вважав, що право власності зареєстроване саме за громадою, а не за Житомирською районною радою. Отже вказане рішення не може бути визначальним в обчисленні строку звернення до суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судами встановлено, що предметом спору у вказаній справі є рішення реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції від 23.02.2015, індексний номер 19529372, про державну реєстрацію права власності за Територіальною громадою в особі Житомирської районної ради Житомирської області на загальноосвітню школу I-II ступенів за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт. Гуйва, вул.Армійська, 25.

Позовна заява подана 22.08.2016 року.

Проте в матеріалах справи також наявне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 25.05.2015 №21543126 державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського РУЮ, яким відмовлено територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради у проведенні державної реєстрації на загальноосвітню школу I-II ступенів за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт. Гуйва, вул.Армійська, 25, з посиланням на те, що право власності на об'єкт нерухомого майна вказаний заяві проведено за територіальною громадою.

Отже, про наявність державної реєстрації права власності на вказану школу територіальна громада в особі Новогуйвинської селищної ради, як заявник, що звертається про реєстрацію, був обізнаний з травня 2015 року.

Колегія суддів не приймає доводів касаційної скарги, що у травні 2015 року позивачу було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності з підстав наявності реєстрації права власності за територіальною громадою, а тому позивач вважав, що право власності зареєстроване саме за ним, а не за Житомирською районною радою та зазначає наступне.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області № 21543126 від 25.05.2015 року, яким позивачу відмовили в реєстрації права власності на будівлю школи з підстав наявності державної реєстрації права власності, не могло свідчити про реєстрацію права власності саме за Новогуйвинською селищною радою, оскільки є незрозумілим та суперечливим власне звернення із заявою про державну реєстрацію. Новогуйвинська селищна рада несе обов"язок щодо обізнаності про належність територіальній громаді Новогуйвинській селищній раді об'єктів нерухомого майна.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які були об'єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду