Справа № 817/392/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року м. Рівне №817/392/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії з 23.06.2017 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 23.06.2017 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 12.02.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є потерпілою особою від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Позивач 17.11.2017 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач відмовив йому. Тому, ОСОБА_1 вважає протиправними такі дії Пенсійного фонду. З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 06.03.2018 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказує на те, що вимоги позивача щодо здійснення перерахунку є безпідставними. Зазначив, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, яке повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до статті 54 вказаного Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. При цьому, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. З огляду на вказане, відповідач вказує, що стаж роботи позивача не береться до уваги при визначені розміру його пенсії, оскільки пенсія позивачу виплачується у фіксованому розмірі, який встановлюється на законодавчому рівні. Таким чином, на думку відповідача, підстави для перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, а тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами пятою-шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи в судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що стверджується посвідченням серії А №116739, виданого 04.02.2000 (а.с.2).

Позивач перебуває на обліку у Сарненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 28.11.2017 №1965/04-29 відповідач на звернення позивача від 17.11.2017 відмовив у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Згідно частини третьої статті 55 Закону №796-ХІІ призначення та виплата пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків за нормами Закону №796-ХІІ.

Згідно з статтею 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок).

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку мінімальний розмір пенсії для інвалідів II групи інвалідності, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 року і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 року.

Відповідно до абзацу 8 підпункту 1 пункту 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виплачується - у розмірі 24 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (до 24.04.2014), у розмірі 227,76 гривні (після 24.04.2014).

Таким чином, станом на 01.10.2017 пенсія позивача становить:

1452 грн. (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність) х 125%=1815 грн., + 227,76 грн. + 105,84 грн. (доплата станом на 01.10.2012) = 2148,60 грн.

Водночас, суд звертає увагу на те, що наведеним Порядком не передбачено застосування статті 56 Закону №796-ХІІ при перерахунку пенсії особам, яким пенсія призначена по інвалідності в розмірі фактичних збитків.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що пенсія позивачу призначена по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі відшкодування фактичних збитків, а тому вона не підлягає перерахунку з урахуванням положень частини другої статті 56 Закону №796.

Доводи позивача про застосування до спірних правовідносин аналогії закону в частині здійснення перерахунку пенсії в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Із змісту вказаної норми дійсно слідує, що у разі відсутності закону, що регулює спірні правовідносини, суд може застосовувати закон, що регулює подібні правовідносини.

Дійсно, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Так, статями 44, 45 вказаного Закону визначений порядок звернення за перерахунком пенсії та строки його проведення.

Разом з тим, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України №796 у фіксованому розмірі, порядок обчислення якої визначається Кабінетом Міністрів України, то перерахунок пенсії у відповідності до Закону України №1058 для вказаної категорії осіб не застосовується. Таким чином, наведене виключає можливість застосування аналогії закону.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають розподілу.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вулиця Козацька, 11, селище міського типу ОСОБА_1, Сарненський район, Рівненська область, 34560; РНОКПП НОМЕР_1) до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вулиця Суворова, 8, місто Сарни, 34500; ) про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14.03.18.

Суддя Недашківська К.М.