Справа № 826/17485/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 березня 2018 року м. Київ№ 826/17485/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу

за позовомПівнічного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер»
третя особаУправління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради
про стягнення до міського бюджету коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна фінансова інспекція в Чернігівській області (вул. Бєлінського, буд.11, м. Чернігів, 14000; ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер» (вул. Глибочицька, буд.33-37, м.Київ, 04050; ), третя особа - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (вул. Комсомольська, буд. 19, м. Чернігів, 14000; ), в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер» до міського бюджету м. Чернігова грошові кошти в сумі 95 838,80 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Арсірія Р.О. від 14.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні 04.04.2017 суд, ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, замінив позивача Державну фінансову інспекцію в Чернігівській області (вул. Бєлінського, буд.11, м. Чернігів, 14000; ) її правонаступником Північним офісом Держаудитслужби в Чернігівській області в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (вул. Єлецька, буд. 11, м. Чернігів, 14000; ).

На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл судових справ від 11.10.2017 №7687 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Кармазіна О.А. від 24.10.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні 06.12.2017 на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд перейшов до розгляду справи в прядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід заначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши клопотання, матеріали справи, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер» укладено договір від 03.09.2015 № 16, предметом якого було виконання робіт по реконструкції бульвару по проспекту Миру від проспекту Перемоги до вулиці Щорса в межах існуючого об'єкту в м. Чернігові відповідно до проектної документації та пропозиції конкурсних торгів.

За результатами ревізії Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради за період з 01.02.2014 по 31.01.2016 Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області було встановлено, що Управлінням прийнято та оплачено роботи по реконструкції бульвару по проспекту Миру від проспекту Перемоги до вулиці Щорса в межах існуючого об'єкту в м. Чернігові від Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер» у листопаді та грудні 2015 року. До вказаних актів форми Кб-2в включено вартість піску в листопаді за ціною 115 грн. (без ПДВ) за 1 м куб та в грудні 2015 року за ціною 108 грн (без ПДВ) за 1 м куб.

Проте згідно з рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 30.10.2014 № 154 передбачено, що «вартість піску для комунальних підприємств, установ та організацій міської ради, об'єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова, об'єктів соціальної інфраструктури, що будуються, реконструюються, ремонтуються за рахунок місцевого та державного бюджетів, встановити у розмірі 19,00 грн за тонну з урахуванням податку на додану вартість».

Листом від 06.06.2016 №25-06-18-14/3703 Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області заявлено до Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради вимогу про усунення виявлених контролюючим органом порушень законодавства в установленому законом порядкую.

З урахуванням того, що вимоги контролюючого органу за результатами здійсненої ревізії залишились невиконаними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер» до обласного міського бюджету м. Чернігова грошові кошти в сумі 95 838,80 грн.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини словосполучення суд «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім цього, відповідно до ч. 5. ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В іншому випадку, спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватно-правовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Так, позивачем у справі, що розглядається, є Північний офіс Держаудитслужби в Чернігівській області в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, як правонаступник Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, яка є суб'єктом владних повноважень в розумінні положень КАС України.

Правовий статус органів державного фінансового контролю в Україні визначається Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-ХІІ здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Так, приписами пунктів 7, 8, 10, 13 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано наступні права:

- пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

- порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства;

- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

- при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Аналіз наведених норм дає підстави до висновку, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Зазначені вимоги спрямовані на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковими до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю проводиться у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Спір у справі, що розглядається, стосується стягнення коштів за договором про надання послуг ремонтних робіт по проведенню реконструкції бульвару в межах установленого договором об'єкту, зокрема, позивач стверджує, що відповідачем було завищено ціну на витратні матеріали, а саме: вартість піску рядового включена до вказаних актів становить 115 грн. (без ПДВ) за 1 м куб та в грудні 2015 року за ціною 108 грн (без ПДВ) за 1 м куб., тоді як така не може перевищувати 19,00 грн за тонну з урахуванням податку на додану вартість.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позов заявлено не до підконтрольної установи, а до юридичної особи, з якою Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради уклала цивільно-правову угоду щодо виконання робіт (послуг). Тобто позов у даній справі заявлений не у межах контрольних повноважень позивача.

Таким чином, спір у даній справі стосується питання виконання цивільно-правового договору, зокрема стягнення коштів за результатами виконання цього договору, тому спір стосується цивільного права, а відтак справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися у порядку господарського судочинства.

Аналогічний правовий підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає висновку, висловленому Верховним Судом України у постанові від 26.10.2016 по справі № 21-1664а16.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 140, 189, 238, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі № 826/17485/16 за позовом Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (вул. Єлецька, буд. 11, м. Чернігів, 14000; ) до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер» (вул. Глибочицька, буд.33-37, м.Київ, 04050; ), третя особа - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (вул. Комсомольська, буд. 19, м. Чернігів, 14000; ) - закрити.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 295-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін