Справа № 361/274/17
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/274/17
провадження № 2-а/361/130/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Скок О.А., Пальчак Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним і скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області (далі - Пухівська с/рада) № 394-Х-VII від 01 грудня 2016 року про відмову їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначала, що 04 листопада 2016 року вона, реалізуючи своє конституційне і законне право, звернулася до Пухівської с/ради із клопотанням, у якому просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1.

01 грудня 2016 року Пухівська с/рада на пленарному засіданні X сесії VІІ скликання прийняла рішення за № 394-Х-VII, яким у задоволенні її клопотання відмовлено у зв'язку із відсутністю вільних земельних ділянок.

Позивач вважає, що вказане вище рішення відповідачем прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а саме: ч. 7 ст. 118 ЗК України, якою визначені виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_7 у суді позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача Пухівської с/ради Мамчур А.П. у суді позов не визнав, надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких посилався на те, що станом на момент прийняття Пухівською с/радою оскаржуваного рішення детальний план території на заявлену позивачем земельну ділянку був відсутній, що в силу положення ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", якою передбачено заборону надання земельних ділянок у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб, є підтвердженням законності дій Пухівської с/ради щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із п. "б" ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом положень ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У ч. 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Нормою ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що 04 листопада 2016 року ОСОБА_4 у порядку ст. 118 ЗК України звернулася до Пухівської с/ради із заявою, у якій просила надати їй у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. До заяви нею додано копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, схему бажаного місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Пухівської с/ради від 01 грудня 2016 року за № 394-Х-VII ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок.

Крім того, у цьому рішення відповідачем зазначено, що на засіданні ХХХХ позачергової сесії Пухівської с/ради від 14 серпня 2015 року прийнято рішення про внесення змін до Генерального плану села Пухівка з метою стимуляції розвитку села та раціонального використання земельних ресурсів в інтересах територіальної громади та необхідності розвитку інженерної інфраструктури з розроблення окремих планів територій.

Згідно із ч. 3 ст. 83 ЗК України земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена в оскаржуваному позивачем рішенні від 01 грудня 2016 року за № 394-Х-VII підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме відсутність вільних земельних ділянок чинним земельним законодавством не передбачена та суперечить положенням ч. 7 ст. 118 ЗК України. Доданий до заяви графічний матеріалів відповідачем фактично не розглядався.

Посилання представника відповідача на норми ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", якою передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території забороняється передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб, суд до уваги не приймає, з огляду на те, що такі обставини підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача не були.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи підставу відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, суд дійшов висновку, що рішення Пухівської с/ради від 01 грудня 2016 року № 394-X-VII про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку з цим, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача протягом місяця з дня набрання цією постановою суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у АДРЕСА_1 згідно із наданими графічними даними бажаного розташування земельної ділянки.

За змістом п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача Пухівської с/ради надати позивачу ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою задоволенню не підлягають, оскільки суд не може підміняти собою органи владних повноважень, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати будь-які вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до виключної компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивача із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 94, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 01 грудня 2016 року № 394-X-VII про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок.

Зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області протягом місяця з дня набрання постановою суду законної сили розглянути клопотання ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Пухівської сільської ради Броварського району Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.