Справа № 569/13087/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2018 року

м. Київ

справа №569/13087/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21770/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кравчука Василя Антоновича на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. (головуючий суддя - Майор Г.І., судді - Бучик А.Ю., Шевчук С,М.) до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця;

- зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати, що значиться в інформації Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № 4/11/17-00-05-17 від 17.01.2017р.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 2000 року отримує пенсію державного службовця. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 державним службовцям підвищено заробітну плату, а тому на підставі ст. ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення їй пенсії) має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.02.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії та рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.02.2017р., виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати, що значиться в інформації Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області №4/11/17-00-05-17 від 17.01.2017р.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14.02.2017р. скасовано та прийнято нову про відмову у позові.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що пенсія за віком як державному службовцю була призначена йому відповідно до ЗУ «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії, тобто до набрання чинності Законом України від 28.12.2014р. №76-VІІІ. З огляду на зазначене, право на перерахунок пенсії надане йому з моменту такого призначення і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило нормам Конституції України.

Також посилався на те, що відповідно до частини 4 статі 8 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів відсутності законодавства яке регулює спірні правовідносини, з огляду на що, відмова у задоволенні позову з мотивів відсутності постанови Кабінету Міністрів України, яка б врегулювала порядок перерахунку пенсії, є порушенням вказаної норми та принципу верховенства права.

Також позивач посилався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» та зазначив, що реалізація його права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, які передбачені Законом, не повинно залежати від бюджетних асигнувань та не може бути причинами не виконання органами влади зобов'язань, що визначені Законом та гарантовані Конституцією України.

Заперечуючи проти касаційної скарги відповідач просив у її задоволенні відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Посилався на те, що починаючи з 01.06.2015р. згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VІІІ норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу", скасовані, право на перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону відсутнє, а тому з 01.06.2015р. раніше призначені пенсії не перераховуються.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 2000р. отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

08.08.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 22.08.2016р. № 689/10 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії, з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VIII з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до окремих законів України, в тому числі і відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому з 01.01.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених названим Законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються.

На письмове звернення позивача Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області 17.01.2017р. листом № 4/11/17-00-05-17 надало йому інформацію про заробітну плату за посадою головного державного ревізора-інспектора Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області станом на 01.01.2015р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з посиланням на Конвенцію про захист прав та основоположних свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України», дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії державного службовця в зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, оскільки право на перерахунок пенсії позивачу було гарантоване ЗУ «Про державну службу» в чинній редакції на час призначення йому пенсії, а відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) в редакції, яка діяла до 01.01.2015р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015р. делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання в період з 01.01.2015р. по 01.12.2015р. знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015р. по 01.05.2016р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України від 10.12.2015р. № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII) .

Зазначений Закон набув чинності 01.05.2016р., у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Натомість у ст.90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

При цьому, суд дійшов висновку, що діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Також апеляційний суд зазначив, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004р.

Крім того, при вирішенні спірних правовідносин апеляційний суд також врахував й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також, апеляційний суд дійшов висновку, що Закони №76-VІІ, №213-VІІІ та №889-VІІІ не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що з 01.12.2015р., початку застосування постанови Кабінету Міністрів України №1013, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, а тому у Пенсійного фонду на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії, не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Посилання позивача на порушення частини 4 статті 8 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) є безпідставним, оскільки розгляд справи за його позовом відбувся, за наслідками якого ухваленні судові рішення. В свою чергу незгода позивача з ухваленим у справі судовим рішення не може свідчити про порушення норм процесуального права.

Крім того слід зазначити, що Верховний Суд України у постановах від 07.11.2017р. у справі № 21-953а17), а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 року у справі №359/5905/16-а вже висловлювали правову позицію стосовно відсутності правових підстав перерахунку з 01.12.2015 року пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Згідно з частиною 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук