Справа № 823/412/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року справа № 823/412/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити дії,

встановив:

31 січня 2018 року до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси), в якому просить:

1) визнати недійсним та скасувати рішення Комісії з питань встановлення громадянам пільгових статусів Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу члена сімї померлого ветерана війни;

2) зобовязати Комісію з питань встановлення громадянам пільгових статусів Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради провести повторний розгляд заяви ОСОБА_1 з приводу надання їй статусу члена сімї померлого ветерана війни.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на її думку відповідач вcупереч вимог Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту протиправно відмовив їй в наданні статусу члена сімї померлого ветерана війни.

Ухвалою суду від 19.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач 05.03.2018 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з тієї підстави, що ОСОБА_2 встановлено статус інваліда війни відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на підставі довідки МСЕК, в якій причиною інвалідності вказано: захворювання, так, повязане з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС. У свою чергу, соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких повязана із захворюванням, отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 04.09.2017 помер чоловік ОСОБА_1, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС перебуваючи на посаді начальника загону спеціальної комендатури Золотоніського РВВС в званні капітана міліції приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Управління МВС України у Черкаській області від 08.07.2013 №14/8-1784 (а.с.13).

Під час виконання службових обовязків він отримав радіаційне випромінювання, у звязку з чим отримав захворювання, на підставі яких отримав 1 групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія 12 ААА № 204751 від 07.07.2016 (а.с.8).

Відповідно до Постанови М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» № 56 від 23.10.2017, причина смерті ОСОБА_2 рак жовчного міхура з метастазуванням у внутрішні органи (черево, брижу, діафрагму, печінку (а.с.12).

09.11.2017 позивач отримала посвідчення дружини померлого громадянина із числа (ліквідаторів) категорії 1, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою (а.с.7).

20.11.2017 позивач звернулася до відповідача з заявою про надання статусу члена сімї померлого ветерана війни.

Листом від 04.12.2017 №13762/285/10 відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні такого посвідчення, а також у встановленні статусу члена сімї померлого ветерана війни (а.с.14).

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктами 1, 2, 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа:

- військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

- осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Також статтею 10 вказаного Закону, зокрема пунктом 2, визначено, що чинність цього Закону поширюється, на:

- дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге;

- на дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя інвалідами, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті інваліда.

Відповідно до розяснення Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/0/14-16/172 щодо встановлення статуту соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, смерть яких повязана із захворюванням, отриманим під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, здійснюється відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З системного аналізу вказаних норм та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що захворювання ОСОБА_2, внаслідок якого він помер, було одержане ним під час проходження військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 8,13), а відтак дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється на позивача, а також те, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2, суд вважає, що позивачка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сімї загиблого інваліда війни.

За таких обставин лист відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сімї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При прийнятті такого рішення повинні бути враховані всі обставини спірних правовідносин.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч.1, 4 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси) сплаченого судового збору у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 159, 242-246, 250, 255, 262, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу члена сімї померлого ветерана війни.

Зобовязати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, ідентифікаційний код 37853109) провести повторний розгляд заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з приводу надання їй статусу члена сімї померлого ветерана війни з врахуванням правової оцінки суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, ідентифікаційний код 37853109) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя В.П. Тимошенко