Справа № 815/497/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року

Київ

справа №815/497/14

адміністративне провадження №К/9901/2723/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

представник позивача - Зухін О.О.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року (суддя Колесниченко О.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року (судді: Федусик А.Г. (головуючий), Вербицька Н.В., Кравченко К.В.) у справі №815/497/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Промбудсервіс» (далі - позивач, ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення № (форма «Р») від 5 грудня 2013 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) на суму 410 438,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії контролюючого органу щодо організації та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс» вчинені з порушенням норм Податкового кодексу України, а отже наказ №1067 від 30 жовтня 2013 року, яким призначено таку перевірку є протиправним та підлягає скасуванню, крім того, оскільки за висновками такої перевірки та на підставі складеного акту № 2808/15-53-22-30/25433556 від 15 листопада 2013 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № (форма «Р») від 5 грудня 2013 року про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на суму 410 438,00 грн, то відповідно вказане податкове повідомлення-рішення також є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс».

У доводах касаційної скарги Державна податкова інспекція у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області вказує на необґрунтованість спірних судових рішень, необ'єктивний аналіз обставин справи, а також на те, що судами невірно оцінено подані докази, що у своїй сукупності призвело до порушень судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень.

ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс» надало заперечення на касаційну скаргу, в яких вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваних наказу та податкового повідомлення - рішення, просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Касаційний розгляд справи проведено у судовому засіданні, відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 30 жовтня 2013 року на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) керівником контролюючого органу було прийнято наказ №1067 Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс» з питань підтвердження господарських відносин ТОВ «Полістер» за листопад 2012 року.

На підставі направлень на перевірку від 30 жовтня 2013 року та вказаного наказу посадовими особами відповідача у період з 4 листопада 2013 року по 8 листопада 2013 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс» з питань підтвердження господарських відносин ТОВ «Полістер», за результатами якої складено акт № 2808/15-53-22-30/25433556 від 15 листопада 2013 року.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 5 грудня 2013 року.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється в разі виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст.73.3 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом не доведено, в порядку встановленому ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент винесення спірних судових рішень), факт відправлення на адресу позивача запиту від 18 вересня 2013 року про надання інформації та документального підтвердження господарських операцій з ТОВ «Полістер» за період з 1 листопада 2012 року по 30 листопада 2012 року, поштового повідомлення про вручення або розписки про отримання позивачем такого запиту відповідачем не було надано.

Крім того, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного контролюючий орган вказав пп. 78.1.1, п. 78.1.4, п. 78.1 ст. 78 ПК України, то відповідно проводити перевірку з інших підстав, а саме пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, фахівці контролюючого органу не мали повноважень.

Також судами було встановлено, що контролюючим органом не було надано і належних доказів про наявність фактів щодо порушення позивачем податкового чи іншого законодавства, які є підставою визначеною у пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України для призначення перевірки, акт перевірки контрагента позивача ТОВ «Полістер» від 16 серпня 2013 року, на який як на підставу для призначення перевірки посилається контролюючий орган, не є належним свідченням можливих порушень платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, оскільки в ньому не досліджувалась господарські взаємовідносини між ТОВ «Полістер» таТОВ «Будівельна компанія «Промбудсервіс».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для проведення перевірки ТОВ Будівельна компанія «Промбудсервіс» та прийняття оскаржуваного наказу №1067 від 30 жовтня 2013 року.

Щодо спірного податкового повідомлення-рішення № (форма «Р») від 5 грудня 2013 року, що прийняте за результатами вказаної вище перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом норм Податкового кодексу України, зокрема ст. 198, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Отже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку, зокрема такі як видаткова накладна, податкова накладна, довідка вартості виконаних будівельних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, які є належно оформленими та в своїй сукупності свідчать про реальне виконання господарських операцій в межах договорів поставки та підряду, укладених позивачем з ТОВ «Полістер».

Також судом апеляційної інстанції при прийняті рішення було враховано, що договори позивача з контрагентом ТОВ «Полістер» в судовому порядку недійсними не визнавалися, а сторони при їх укладанні мали на меті створення реальних правових наслідків.

Таким чином, враховуючи вказане колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентом, оскільки такі фактично відбулись у межах господарської діяльності платника податку, що було встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статі 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статі 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів у Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року у справі № 815/497/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду