Справа № 815/557/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Куща М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) позовну заяву за позовом Приватного підприємства Гєра (місцезнаходження: 67555, Одеська обл., Лиманський район, село Сичавка, вул. Цвєтаєва, будинок 1Б) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, будинок 5) про визнання протиправними та скасування наказу № 3684 від 18.08.2017 року, вимоги про сплату боргу від 03.11.2017 року № Ю-, податкових повідомлень-рішень від 03.11.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства Гєра (місцезнаходження: 67555, Одеська обл., Лиманський район, село Сичавка, вул. Цвєтаєва, будинок 1Б) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, будинок 5), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДФС в Одеській області № 3684 від 18.08.2017 року «Про проведення фактичної перевірки юридичної особи ПП «Гєра», ;

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2017 року № Ю- по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в загальній сумі 27 060,40 грн., видану Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», ;

визнати протиправним та скасувати рішення № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органам доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 13 530,20 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № НОМЕР_2, яким було збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на загальну суму 56 898,37 грн., з яких: податкове зобовязання визначено в сумі 22 140,33 грн. та штрафні санкції нараховані в сумі 34 758,04 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № НОМЕР_3, яким було збільшено грошове зобовязання з військового збору на загальну суму 4 741,51 грн., з яких: податкове зобовязання визначено в сумі 1 845,02 грн. та штрафні санкції нараховані в сумі 2 896,49 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», .

Ухвалою від 14.02.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.03.2018р. о 10:00 год.

01.03.2018 року (вх. № 5898/18) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

12.03.2018 року (вх. № 6595/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.

В судове засідання призначене на 12.03.2018 р. о 10:00 год. сторони по справі сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання, проте до суду не зявились у звязку з чим відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу технічного засобу не здійснювалось

Згідно електронного звіту отримання електронної пошти, 12.03.2018р. о 10 год. 38 хв. року (вх. № ЕП/1431/18) від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тобто після судового засідання призначеного на 12.03.2018 р. о 10:00 год.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що один представник відповідача знаходиться на лікарняному, а інший зайнятий в іншому судовому засіданні.

Згідно з п. 2. ч .2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні у разі, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Проте, суд зазначає, що причини викладені у клопотанні представника відповідача про відкладення розгляду справи судом не визнаються поважними з огляду на те, що відповідачем у справі є субєкти владних повноважень, у штаті якого працює значно більше, дві особи (стосовно яких зазначено у клопотанні), клопотання по відкладення розгляду справи надійшло значно пізніше, ніж було призначено час судового засідання, окрім того, суд вважає, що неявка відпоповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, слід зауважити, що провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін задля надання сторонам по справі всебічної можливості обґрунтування своєї правової позиції, а не зловживання процесуальними правами.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 28.11.2017 року ПП «Гєра» отримало від Головного управління ДФС в Одеській області оскаржувані рішення, винесені на підставі акту фактичної податкової перевірки № 1183/15-32-13-04/39799579 від 01.09.2017 року, висновки якого мотивовані тим, що в ПП «Гєра» нібито працюють неоформлені наймані працівники в загальній кількості 10 осіб у звязку з чим, позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб, єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та військовий збір. Позивач вважає оскаржувані рішення прийняті Головним управління ДФС в Одеській області протиправними, не обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, з наступних підстав.

По-перше, на думку позивача, наказ начальника Головного управління ДФС в Одеській області № 3684 від 18.08.2017 року «Про проведення фактичної перевірки ПП «Гєра»» прийнятий на підставі документів, які направлені Лиманською ОДПІ у додатках до листа № 1686/8/15-17-13-01-01 від 31.07.2017 року до ГУ ДФС в Одеській області, не відповідали ознакам, що мають юридичну силу та не були отримані у встановленому законом порядку, а тому не могли бути використані в якості законної підстави для призначення податкової перевірки, у звязку з чим позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким що підлягає скасуванню.

По-друге, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області № 3684 від 18.08.2017 року проведено фактичну перевірку ПП «Гєра» щодо дотримання роботодавцем укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), що на думку позивача відноситься до повноважень перевірки іншого державного органу.

Так, в акті перевірки зазначено, що на момент виходу в рамках фактичної перевірки 31.08.2017 року на прибережній зоні, причал № 260 знаходилось 5 робітників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Проте, зазначені обставини не є дійсними, оскільки вказані особи, за винятком ОСОБА_6 працівниками та оформлені в ПП «Гєра», що підтверджується наявними на підприємстві наказами та їх поясненнями, отриманими ревізорами-інспекторами ДФС.

Крім того, необачливість та формальний підхід до складання акту перевірки, на думку позивача, спостерігається в тому, що ПП «Гєра» не здійснює свою діяльність на причалі № 260, як це зазначено посадовими особами, що здійснювали перевірку, оскільки такого причалу не існує з 2015 року.

Серед іншого позивач зазначає, що в акті перевірки містяться посилання на документи надані Лиманською ОДПІ, які не мають юридичної сили та під час перевірки оригінали або копії вказаних в акті документів у порядку, встановленому ПК України, у підприємства не запитувались. За таких обставин, на думку позивача, відповідач хибно дійшов висновку, що наявність в Додатку до Промислового журналу прізвищ рибалок та посвідчень рибалок, так само як й оформлення посвідчень рибалок не є доказом перебування осіб у трудових відносинах з ПП «Гєра». Зокрема, Лиманською ОДПІ після направлення ГУ ДФС в Одеській області 09.08.2017р. листа стосовно нібито порушень позивачем законодавства про працю, аналогічним інформаційним листом № 1742/10/15-17-13-01-10 від 16.08.2017 року було направлено до ГУ Держпраці в Одеській області на підставі чого останнім проведено перевірку додержання ПП «Гєра» законодавства про працю, в ході якої не встановлено фактів використання праці найманих працівників без належного оформлення. За таких підстав позивач вважає висновки податкової перевірки щодо порушення ПП «Гєра» ст.ст. 21, 24, 26, 94 КЗпП України не обґрунтованими.

По-третє, позивачем зазначено, що особи стосовно яких донараховано податок на доходи з фізичних осіб, вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, та збільшення грошового зобовязання з військового збору та нарахованих штрафних санкцій не перебували у трудових відносинах з ПП «Гєра», а тому податкові повідомлення-рішення з вказаними порушеннями є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 102-105), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що в ході перевірки Директором підприємства ОСОБА_2 надано реєстраційні документи, статут підприємства, журнали обліку вилучених водних біоресурсів з додатками до них.

Відповідач також зазначає, що на момент виходу в рамках фактичної перевірки 28.08.2017 року на прибережній зоні, причал № 260, знаходились 4 робітники, на момент виходу в рамках фактичної перевірки 31.08.2017 року на прибережній зоні, причал № 260, знаходилось 5 робітників, які надали пояснення щодо займаної посади, заробітної плати, графіку роботи, режиму роботи. З урахуванням відібраних пояснень та наданих документів в ході проведення фактичної перевірки встановлені порушення ПК України. Зокрема зазначено, що журнал обліку вилучених водних біоресурсів № 2 розпочато 02.04.2017 року, у додатках до журналу № 2 вказано членів бригади у кількості 9 осіб. Також у вищезазначеному додатку вказано відповідальних осіб за добування, а саме ОСОБА_7М, «посвідчення рибалки» № 6, ОСОБА_8 «посвідчення рибалки» № 55, ОСОБА_5 «посвідчення рибалки» № 2. Проте ані до перевірки, ані до заперечень керівником ПП «Гєра» не надано новий додаток із визначенням іншого складу бригади, щоб був відмінний від первинного наданого до перевірки. Крім того, відповідачем зазначено, що позивачем було допущено контролюючий орган до проведення перевірки та ніяких зауважень щодо наказу № 3684 від 18.07.2017 року не було.

В судове засідання 12.03.2018 року сторони по справі не зявились, сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути позовну заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Приватного підприємства Гєра Одеському окружному адміністративному суду.

Як зазначено в акті перевірки, на підставі ст. 20, п. 80.2 ст. 80 ПК України, згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 18.08.2017 року № 3684 «Про проведення фактичної перевірки юридичної особи ПП «Гєра» та відповідно до направлень, виданих Головним управління ДФС в Одеській області від 21.08.2017 року № № 5754/13-04, 5755/13-04, 5756/13-04, 5757/13-04, 57558/13-04, 5759/13-04, проведено фактичну перевірку ПП «Гєра», за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сичавка, причал № 260.

За наслідками перевірки складено акт № 1183/15-32-130-04/39799579 від 01.09.2017р. (а.с. 42-46), відповідно до висновків якого встановлено порушення, зокрема:

ст.ст. 21, 24, 26, 94 Кодексу законів про працю України не оформлення належним чином трудових відносин з фізичними особами;

пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1, ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2, ст. 164, ст.ст. 167, 168, 171, п. 176.2 ст. 176 ПК України, у наслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб з доходів громадян на загальну суму 22140,33 грн.;

п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», донараховано єдиного внеску на загальну суму 27060,40 грн.;

п.п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX, п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в наслідок чого донараховано військового збору на загальну суму 1845,02 грн.;

вимог Постанови КМУ від 17.06.2015 року № 413 в частині не подання до органів ДФС України «Повідомлення про прийняття працівників на роботу»;

Ці порушення ґрунтуються на письмових поясненнях отриманих перевіряючими від осіб, які перебували на території ПП «Гєра».

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Абзацом 1 пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначено у статті 80 Податкового кодексу України.

Так, в силу приписів пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Пунктом 80.6 ст. 80 ПК України встановлено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

В оскаржуваному наказі від 18.08.2017 року № 3684 «Про проведення фактичної перевірки ПП «Гєра»», як підставу його винесення зазначено обставини, викладені в доповідній записці начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_9 від 10.08.2017 року № 194/11/15-32-13-04 (а.с. 48), де зокрема зазначено, що згідно звітності з ЄСВ в трудових відносинах у ПП «Гєра» перебуває 6 осіб. При цьому, згідно отриманої інформації «посвідчення рибака», виданого ПП «Гєра», а також інформації про склад бригад (ланки), екіпажу судна в трудових відносинах з ПП «Гєра» перебуває 16 осіб. На підставі зазначеного та враховуючи специфіку видів діяльності, з урахуванням графіку роботи господарських обєктів, площі закладів, зазначені обєкти та фактичний вид діяльності вимагають, на думку відповідача, більшої кількості трудових ресурсів, що свідчить про можливе використання праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин та виплати заробітної плати в «конвертах».

Так, доповідній записці ОСОБА_9 передувало надходження до ГУ ДФС в Одеській області листа першого заступника начальника Лиманської ОДПІ ОСОБА_10 № 1686/8/15-17-13-01-01 від 09.08.2017 року щодо отримання у встановленому законом порядку податкової інформації про порушення податкового та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин (а.с. 49).

Проте, протягом 2017 року, до моменту направлення до ГУ ДФС в Одеській області вказаного листа жодних публічно-правових відносин між Лиманською ОДПІ в Одеській області та ПП «Гєра» не було, ніяких документів, у тому числі посвідчень рибалок, у встановленому законом порядку податковими органами від позивача або інших органів не запитувалось, а тому правомірність та законність отримання та використовування податковими органами інформації про склад бригад екіпажу суден ПП «Гєра» та посвідчення рибалок жодним документом не підтверджено.

Зі змісту зазначеного листа вбачається, що з ПП «Гєра» згідно звітності з ЄСВ перебувало в трудових відносинах 6 осіб, а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_7

При цьому, згідно отриманої інформації («посвідчення рибака», виданого ПП «Гєра», а також інформації про склад бригад (ланки), екіпажу судна в трудових стосунках з ПП «Гєра» перебуває 13 осіб.

Крім того, зазначено, що після подачі звітності з ЄСВ за 06.2017 року, позивачем не подавалися Повідомлення про прийняття працівників на роботу, що передбачено Постановою КМ України від 17.06.2015 року № 413.

При цьому, в порушення п. 2.3.25 Інструкції з діловодства ДФС України, затвердженої наказом ДФС № 333 від 27.11.2014р., у листі не зазначено найменування документів у додатку, які в подальшому фактично стали підставою для винесення відповідачем оскаржуваних рішень.

Правомірність отримання Лиманським ВП документів у кількості 36 аркушів не підтверджена жодним доказом, що підтверджується копією листа Лиманського ВП ГУНП в Одеській області № 45/р-37а/3 від 12.12.2017 року із зазначенням, що в ході перевірки в ПП «Гєра» працівниками поліції отримано лише копію дозволу на спецвикористання водних біоресурсів (а.с. 53). Також доводи позивача підтверджуються листом Комінтернівської місцевої прокуратури № 07-126-17 від 11.11.2017 року (а.с. 52).

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, копії документів в кількості 36 аркушів у начальника Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області опинились незаконним шляхом та на момент проведення фактичної перевірки ПП «Гєра» не були засвідчені належним чином, тобто не мали статусу документів, що набули юридичної сили.

Відповідно до пп. 8 п. 10 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установка і організаціях, затверджених Наказом МЮУ від 18.08.2015 року № 1000/5:

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Відповідно до п. 1 зазначених правил, ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Також при засвідченні копій вказаних 36-ти аркушів гербовою печаткою Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області, не зазначено назви посади особи, яка засвідчує копії, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наказ № 3684 від 18.08.2017 року «Про проведення фактичної перевірки ПП «Гєра»» не містить посилань на отримання у встановленому законом порядку відповідної інформації, на підставі якої було призначено фактичну перевірку.

Відтак, документи у кількості 36 аркушів, які були отримані від Лиманського ВП ГУНП в Одеській області та направлені Лиманською ОДПІ в Одеській області у додатках до листа № 1686/8/15-17-13-01-01 від 31.07.2017 року до ГУ ДФС в Одеській області, не відповідали ознакам документів, що мають юридичну силу, а тому не могли бути використані в якості законної підстави для призначення податкової фактичної перевірки ПП «Гєра», у звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області № 3684 від 18.08.2017 року.

У свою чергу відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, встановлено, що незаконна перевірка не створює правових наслідків, а саме невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з акту перевірки, згідно наданої інформації Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 09.08.2017 року № 1686/8/15-17-13-01-01 в наявності працівники, які отримали «посвідчення рибака», виданого ПП «Гєра», а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19А, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Також були надані копії журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 2А, розпочатий від 04.05.2017 року та вага улову рапанів та мідій, де відповідальні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_21, зазначений особистий склад бригади № 2 (ланки), екіпажу судна: ОСОБА_20, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_23, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_26

В ході проведення перевірки директором ПП «Гєра» ОСОБА_2 були надані вищезазначені журнали та журнал обліку водних ресурсів № 2 від 02.04.2017 року, де зазначений вихід у море та вага улову рапанів та мідій, де зазначено особистий склад бригади № 1 (ланки) екіпажу судна: ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_27, ОСОБА_23, ОСОБА_28, ОСОБА_29

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оплату праці, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Мінімальною заробітною платою відповідно до ст. 3 зазначеного Закону є встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Статтею 95 Кодексу Законів про працю встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати встановлюється та переглядається відповідно до статей 9,10 Закону України Про оплату праці та не може бути нижчим розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією відповідно Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено рівень мінімальної заробітної плати на 2017 рік у розмірі 3200 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження форми повідомлення про прийняття працівника на роботу №413 від 17.06.2015 року, відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП, установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Частиною 1 статті 94 КЗпП встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 ПК України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до п. є п.п.14.1.54 п.14.1 ст.1 4 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

Згідно з пп.14.1.180 п14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Згідно з п.п. 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 ПК України працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, зокрема, що в акті перевірки в п. 2 «Дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками» зазначено, що на момент виходу в рамках фактичної перевірки 31.08.2017 року на прибережній зоні, причал 260 знаходились 5 робітників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 Вказані особи, за винятком ОСОБА_1І,, є працівниками та оформлені в ПП «Гєра», що підтверджується наявними на підприємстві наказами та їх поясненнями, отриманими ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області.

Проте, ОСОБА_1, не є працівником ПП «Гєра», що вбачається з тексту наданих ним пояснень (а.с. 65).

Встановлення контролюючим органом факту порушення тільки на підставі пояснень цих осіб не може бути належним доказом, при цьому ці пояснення не підтверджують, що на час проведення фактичної перевірки 28.08.2017 року та 31.08.2017 року зазначені особи не були оформлені належним чином, та не є допустимим доказом, оскільки пояснення відбирались без залучення працівників податкової поліції, внаслідок чого опитувані особи про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей не попереджались та в порушення п. 80.6 ст. 80 ПК України пояснення не підтверджені іншими доказами, і ці докази не є достовірними, оскільки в поясненнях ОСОБА_30 зазначено дату початку перебування на посаді та її закінчення, проте далі за текстом ним вказано, що він в ПП «Гєра» не працює, що в свою чергу не є обєктивним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затверджених Наказом № 58 від 29.07.93 р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

З урахуванням зазначеного, факти зафіксовані посадовими особами, що здійснювали перевірку, у акті перевірки не відповідають дійсним обставинам у справі, та в порушення п. 80.6 ст. 80 ПК України не підтверджені іншими доказами.

Крім того, в листі ДПА України від 01.04.2010 року №6584/7/23-4017/199 «Про використання в роботі Методичних рекомендацій щодо перевірок достовірності формування валових витрат на оплату праці, утримання ПДФО, встановлення фактів виплат зарплати в «конвертах», виявлення працівників, трудові відносини з якими не оформлені належним чином» надані рекомендації щодо дій податківців при встановленні фактів виплат заробітної плати в «конвертах», оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин.

За змістом даного листа пропонується з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати праці, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії. Визначити питому вагу витрат на оплату праці в загальній сумі валових витрат (порівняти дані рядка 400 балансу «Забезпечення витрат персоналу», рядка 240 звіту про фінансові результати «Витрати на оплату праці» з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум податку з доходу фізичних осіб, утриманого з них за формою № 1ДФ.

Також зазначено, що провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.

При цьому наголошено, що до функцій податкових органів відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, тому до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, а також міліцію.

Отже, відповідач для отримання об'єктивної, неупередженої та правдивої інформації щодо предмета доказування, міг і мав право в межах наданих йому повноважень покласти в основу акта не лише пояснення фізичних осіб.

Водночас норми діючого законодавства з питань оподаткування, не передбачають права податкового органу на відображення у актах перевірок необґрунтованих та непідтверджених даних, а відтак, і на донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів іншими доказами.

Також будь-яких доказів про звернення Головного управління ДФС в Одеській області до суду з позовом до ПП «Гєра» про стягнення невиплачених сум заробітної плати, не надано.

В розрізі наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що викладені в акті перевірки факти взагалі не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку або на будь-яких інших доказах, висновки відповідача зроблені без належної оцінки та дослідження зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі суб'єктивних припущень, що, як наслідок, вказує на недоведеність встановлених перевіркою порушень.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Таким чином, оцінюючи письмові докази, що містяться в матеріалах справи за критеріями їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що у своїй сукупності такі докази дають змогу дійти висновку, що відповідач не довів того факту, що на час проведення фактичної перевірки позивачем були допущені порушення в оформленні трудових відносин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2017 року № Ю-, рішення № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № НОМЕР_2.

Судом встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення 03.11.2017 року № НОМЕР_3 зазначено порушення п.п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 15.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. ХХ, 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого позивачу визначено грошове зобовязання з військового збору на загальну суму 4 741,51 грн.

Згідно пп. 1.1, 1.2 п. 16-11 підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної ОСОБА_20 України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу

Підпунктом 1.4 п. 16-11 підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України передбачено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Підпунктом 1.3 п. 16-11 підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України визначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно акта перевірки, у звязку з порушеннями, викладеними в п.2.1 (податок на доходи фізичних осіб від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності) цього акта встановлено заниження військового збору всього на суму 5192,76 грн. (а.с. 101).

В акті перевірки зазначено, що ПП «ГЄРА» не виконало вимоги п.п. 168.1.1, 168.1.4, 168.1.5 ПКУ та не провело нарахування й сплату військового збору на оподатковуваний дохід гр.ОСОБА_31 з 02.03.2016 року, ОСОБА_8 з 04.05.2017 року. ОСОБА_32 з 24.05.2017 p., ОСОБА_15 з 05.05.2017 року, ОСОБА_33 з 25.06.2017р., ОСОБА_34 з 15.06.2017 року. ОСОБА_23 з 20.05.2017 року ОСОБА_20 з 28.04.2017 року. ОСОБА_21В з 28.04.2017 року та ОСОБА_35 з 04.05.2016 року.

Однак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а протилежного відповідачем не доведено, ПП «ГЄРА» не мало трудових взаємовідносин із зазначеними фізичними особами у вказаний період часу, відтак останнє не є податковим агентом вказаних осіб, оскільки не сплачувало їм заробітну плату, відтак не має обовязку сплачувати донарахований контролюючим органом військовий збір.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 03.11.2017 р. № , яким було збільшено грошове зобов'язання з військового збору на загальну суму 4 741,51 грн. (що складається з податкового зобов'язання в сумі 1 845,02 грн. та нарахованої штрафної санкції в сумі 2 896,49 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС Одеській області на користь ПП «Гєра» слід стягнути судовий збір в розмірі 3524,00 грн., сплачений позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства Гєра (місцезнаходження: 67555, Одеська обл., Лиманський район, село Сичавка, вул. Цвєтаєва, будинок 1Б; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправними та скасування наказу № 3684 від 18.08.2017 року, вимоги про сплату боргу від 03.11.2017 року № Ю-, податкових повідомлень-рішень від 03.11.2017 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДФС в Одеській області № 3684 від 18.08.2017 року «Про проведення фактичної перевірки юридичної особи ПП «Гєра», .

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2017 року № Ю- по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в загальній сумі 27 060,40 грн., видану Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», .

Визнати протиправним та скасувати рішення № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органам доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 13 530,20 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № НОМЕР_2, яким було збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на загальну суму 56 898,37 грн., з яких: податкове зобовязання визначено в сумі 22 140,33 грн. та штрафні санкції нараховані в сумі 34 758,04 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 року № НОМЕР_3, яким було збільшено грошове зобовязання з військового збору на загальну суму 4 741,51 грн., з яких: податкове зобовязання визначено в сумі 1 845,02 грн. та штрафні санкції нараховані в сумі 2 896,49 грн., яке видане Головним управлінням ДФС в Одеській області приватному підприємству «Гєра», .

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Гєра» () судові витрати у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тарасишина

.