Справа № 804/2209/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. справа № 804/2209/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Сітайло О.В.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Радіус» до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.11.2016 р.,-

в с т а н о в и в:

31 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Радіус» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої встановлено порушення платником терміну реєстрації по накладним № 5 від 19.10.15, № 20 від 18.12.15, № 50 від 21.12.15, № 31 від 23.12.15, № 32 від 23.12.15, № 40 від 25.12.15, № 46 від 28.12.15, що стало підставою для застосування до ТОВ виробничо-комерційна фірма «Радіус» штрафних санкцій у розмірі 26 724, 59 грн. Зазначені висновки позивач вважає протиправними, посилаючись на те, що акт камеральної перевірки податковим органом складений не у спосіб, визначений законом, оскільки перевірка терміну реєстрації податкових накладних не може бути предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно щодо даних податкової звітності, на відміну від документальної перевірки, в ході якої можуть перевірятись дані реєстру податкових накладних. Також, позивач вказує на протиправність накладення відповідачем штрафних санкцій за період, коли порядок застосування штрафних санкцій до платників податків за порушенням терміну реєстрації податкових накладних ще не був затверджений а саме, до набрання чинності наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 р., яким було затверджено порядок застосування до платників податків штрафних санкцій у формі податкових повідомлень-рішень. Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати оскаржуване рішення відповідача про застосування штрафних санкцій на суму 26 724, 59 грн. (а.с. 4-9, 83-86).

16.11.2017 року, під час судового розгляду справи, позивачем було подано заяву про зміну (збільшення) підстав позову, в якій наведено інші (не зазначені у позовній заяві) підстави, з яких вважає оскаржуване рішення протиправним: зокрема, щодо відсутності фактів порушення платником податків строків реєстрації податкових накладних. Тобто, позивач оскаржив висновки податкового органу щодо порушення терміну реєстрації податкових накладних по суті, хоча первісний позов був обґрунтований виключно формальними підставами (а.с. 93-100).

З підстав, передбачених ст. 137 КАС України, зазначену заяву позивача не прийнято судом до розгляду в межах справи, що розглядається, зважаючи на те, що зазначені вимоги, які змінюють підставу та предмет адміністративного позову, не були заявлені позивачем до початку розгляду справи по суті (до 09 листопада 2017 року).

Таким чином, суд розглядає справу в межах підстав та предмету позову, поданого до суду Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Радіус» 31.03.2017 року.

В судовому засіданні 13.12.2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 05.10.2016 року ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (на даний час ДПІ у Соборному районі м. Дніпра) було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ ВКФ «Радіус» за жовтень, грудень 2015 року, за результатами якої встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних, що стало підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі 26 724, 59 грн. Відповідач не погоджується з доводами позовної заяви в частині допущення податковим органом порушення порядку проведення камеральних перевірок, вказуючи на відповідність проведеної податковим органом камеральної перевірки вимогам ст. 75 ПК України. Також, відповідач наголошує на відповідності вимогам закону накладення на платників податків штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, в тому числі, граничний термін реєстрації яких закінчився в жовтні-грудні 2015 року, оскільки відповідальність за таке порушення у вигляді штрафу була передбачена податковим законодавством і до 01.01.2016 року. Податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій винесено після 01.01.2016 року та відповідає формі, визначеній наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 р. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зауважуючи також, що позивач у позовній заяві не оспорює по суті порушення строку реєстрації податкових накладних (а.с. 83-85).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Радіус» перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (до перейменування Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) (а.с. 9).

05.10.2016 року у відповідності до п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ ВКФ «Радіус» за жовтень, грудень 2015 року, за результатами якої складено акт № 558/1201/20200379 від 05.10.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ ВКФ «Радіус» положень п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригувань до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 5 від 19.10.15 (кількість днів затримки 1), № 20 від 18.12.15 (кількість днів затримки 81), № 50 від 21.12.15 (кількість днів затримки 31), № 31 від 23.12.15, № 32 від 23.12.15 (кількість днів затримки 76), № 40 від 25.12.15 (кількість днів затримки 74), № 46 від 28.12.15 (кількість днів затримки 71), а всього на загальну суму ПДВ 105 130, 89 грн. (а.с. 16-17).

На підставі акту перевірки № 558/1201/20200379 від 05.10.2016 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.11.2016 р., яким позивачу нараховано штраф за затримку реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість на загальну суму 26 724, 59 грн. (а.с. 19).

Не погодившись з рішенням податкового органу про нарахування штрафних санкцій, позивач подав скаргу до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яку рішенням № 131/10/04-36-10-01-09 від 05.01.2017 р. залишено без задоволення.

Не погодившись з результатами розгляду первинної скарги, позивач 16.01.2017 року подав повторну скаргу до Державної фіскальної служби України, яку рішенням № 5344/6/99-99-11-03-01-25 від 17.03.2017 р. також залишено без задоволення (а.с. 21-22).

Не погодившись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу у встановлених цією нормою розмірах.

Крім того, п. 11 підрозділу Х Податкового кодексу України визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Перевіркою було встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю ВКФ «Радіус» виписані наступні податкові накладні із порушенням терміну реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 5 від 19.10.15 (кількість днів затримки 1), № 20 від 18.12.15 (кількість днів затримки 81), № 50 від 21.12.15 (кількість днів затримки 31), № 31 від 23.12.15, № 32 від 23.12.15 (кількість днів затримки 76), № 40 від 25.12.15 (кількість днів затримки 74), № 46 від 28.12.15 (кількість днів затримки 71), на загальну суму ПДВ 105 130, 89 грн.

Позивачем факт порушення термінів реєстрації податкових накладних у позовній заяві не заперечувався (а.с. 4-8). Отже, суд виходить з того, що податкове правопорушення має місце.

В частині доводів позивача про порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо проведення камеральних перевірок, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В абз. 2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, враховуючи положення п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Оскільки дата реєстрації податкових накладних є складовою частиною даних Єдиного реєстру податкових накладних, то питання своєчасності такої реєстрації можуть бути предметом камеральної перевірки.

Зазначене свідчить про наявність законних підстав для проведення відповідачем камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складений акт № 558/1201/20200379 від 05.10.2016 року.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо предмету камеральних перевірок, суд зазначає наступне.

Згідно п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2016 року), порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Водночас, п. 120-1.3 статті 120-1 ПК України (в редакції до 01.01.2016 року) передбачав, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, Законом України № 909-VIII від 24.12.2015 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (який набрав чинності з 01.01.2016 року) були внесені зімни до статті 120-1 Податкового кодексу України, якими виключено пункт 120-1.3 ПК України.

Тобто, з цього часу вимогу про обов'язкове застосування контролюючим органом окремого порядку застосування штрафних санкцій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виключено.

Із вказаного слідує, що як правопорушення у вигляді порушення термінів реєстрації податкових накладних, так і санкція за таке правопорушення у вигляді штрафу були закріплені в Податковому кодексі України як до 01.01.2016 року, так і після цієї дати.

Натомість, порядок застосування штрафних санкцій за своєю юридичною природою є лише нормою процесуального (процедурного) характеру.

Згідно загального правила, яке знайшло своє відображення і в приписах частини 2 статті 5 КАС України, провадження здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення відповідної процесуальної (процедурної) дії.

Згідно редакції статті 120-1 Податкового кодексу України, яка діяла на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, з 01.01.2016 року контролюючий орган не повинен дотримуватися окремого порядку притягнення до такої відповідальності, як це раніше було передбачено нормами ПКУ, а отже, може застосовувати штрафні санкції в загальному порядку. При цьому, скасування вимог про необхідність визначення спеціальної процедури (порядку) не означає, що притягнення платника податків у 2016 році до відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних у 2015 році є зворотною дією ПК України в часі, як помилково стверджує позивач.

Відтак, відповідач з 01.01.2016 року, тобто на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, мав повноваження на притягнення платників податків до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ст. 120-1 ПК України за порушення термінів реєстрації податкових накладних, без окремого порядку, наявність якого раніше була передбачена п. 120-1.3 ст. 120-1 ПК України.

Крім того, суд зауважує, що зміна порядку застосування штрафних санкцій ніяким чином не погіршує становище платника податків, оскільки сам по собі порядок являє собою лише алгоритм застосування вказаних санкцій, тоді як принцип зворотної дії закону у часі стосується встановлення відповідальності або зміни санкції за правопорушення. В частині ж процедури притягнення особи до відповідальності податковий орган повинен застосовувати той порядок, який діє станом на час такого притягнення, тобто в даному випадку станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо комерційної фірми «Радіус» ЛТД - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_3