Справа № 760/17945/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 760/17945/17

провадження № К/9901/2737/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 760/17945/17

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Желтобрюх І. Л., Бєлової Л. В., Парінова А. Б.) від 18 жовтня 2017 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- зобов'язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, через отримання інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби;

- стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 693 542 грн.;

- зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 7 днів з дня отримання копії судового рішення.

2. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов'язано Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 12 квітня 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 12 квітня 2016 року. В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Зобов'язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних те резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. В решті постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залишено без змін.

4. 23 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про роз'яснення судового рішення. Позивач просив роз'яснити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, а саме: чи має Міністерство оборони України при розгляді питання щодо призначення та виплати йому одноразової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, враховувати встановлені фактичні обставини та висновки суду, викладені у вказаній постанові Київського апеляційного адміністративного суду.

5. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року задоволено. Роз'яснено, що Міністерство оборони України при розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, має враховувати встановлені фактичні обставини та висновки суду, викладені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року.

6. 05 січня 2018 року до Верховного Суду було передано з Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № 760/17945/17, яка ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2017 року була залишена без руху.

7. У встановлений строк Міністерством оборони України усунуто недоліки касаційної скарги. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення.

8. Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2018 року у зазначеній справі відкрито провадження та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

9. Станом на 14 березня 2018 року від ОСОБА_1 відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

10. У касаційній скарзі клопотань заявлено не було.

11. Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Задовольняючи заяву позивача про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що в описовій частині вказаної постанови досліджуючи правомірність відмови Міністерства оборони України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби, судом було встановлено, що така відмова була зумовлена відсутністю документів про причини та обставини поранення.

13. В свою чергу, за результатами судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 749 від 23 лютого 2016 року, яким встановлено причинно-наслідковий зв'язок між отриманими пораненнями та їх наслідками, що настали, та висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 387/Ж від 22 лютого 2016 року підтвердили в діях позивача відсутність протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними і допустимими документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії).

14. У той же час, відповідачем в ході виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року було проігноровано встановлені фактичні обставини та висновки суду, викладені в означеній постанові, чим порушено право позивача на судовий захист.

15. Відтак, з метою ефективного судового захисту порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у спосіб, зазначений вище.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року є зрозумілою для Міністерства оборони України та виконана ним, а тому відсутні підстави для її роз'яснення.

IV. ОЦІНКА СУДУ

17. Надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, колегія суддів виходить з наступного.

18. Відповідно до ст. 170 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

19. За змістом наведеної норми права необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

20. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

21. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

22. Як встановлено із заяви позивача про роз'яснення судового рішення, необхідність роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року зумовлена тим, що у мотивувальній частині вказаної постанови суд апеляційної інстанції при з'ясуванні причин відмови Міністерства оборони України у виплаті одноразової грошової допомоги фактично дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання такої допомоги.

23. Водночас у резолютивній частині постанови від 24 травня 2017 року, суд апеляційної інстанції вказав, що права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги.

24. Відповідачем в ході виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року було проігноровано встановлені фактичні обставини та висновки суду, викладені у вказаній постанові, чим порушено право позивача на судовий захист.

25. Верховний Суд звертає увагу, що ст. 129 Конституції України та ст. 14 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено принцип обов'язковості судового рішення.

26. Європейський суд з прав людини у рішенні «Brumarescu проти Румунії» (п. 61 ) наголошував що, одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

27. Як свідчить зміст ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року висновки суду апеляційної інстанції наведені у вказаній ухвалі не суперечать висновкам цього ж суду висловленим ним при ухваленні постанови від 24 травня 2017 року. Роз'яснюючи постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, судом апеляційної інстанції вказана постанова не змінювалася, а питання, які не були предметом судового розгляду не вирішувалися.

28. Відтак, роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року з метою її належного виконання є належним способом відновлення порушеного права позивача.

29. Водночас, як вірно було встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи (т. 2 а. с. 87), згідно витягу з реєстру виконавчих проваджень, станом на 18 жовтня 2017 року виконавче провадження № 54142899 з примусового виконання виконавчого листа від 09 червня 2017 року по справі № 760/17945/16-а, виданого Солом'янським районним судом м. Києва є відкритим та жодних відомостей щодо фактичного повного виконання рішення суду реєстр не містить.

30. З огляду на вказане, посилання Міністерства оборони України у касаційній скарзі на те, що постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року було виконано ним в повному обсязі 30 червня 2017 року шляхом прийняття Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, рішення про відмову у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

31. З огляду на вказане, вірним є висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року.

32. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог позивача.

33. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

34. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № 760/17945/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб