Справа № П/811/2074/17
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року справа № П/811/2074/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати;

- податкові повідомлення-рішення від 06.11.2017 року №, №, №, № та від 03.11.2017 року №3 та №3;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2017 року №Ф-;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.11.2017 року.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями рішеннями, оскільки вони порушують його права, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу, а тому підлягають скасуванню.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки під час проведення перевірки встановлено порушення, внаслідок чого позивачу нараховано штрафні санкції.

Представником позивача надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, представником відповідача - без участі.

Керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрована Долинською РДА 12.03.1999 року, в якості фізичної особи підприємця.

Посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, результати якої оформлено актом №396/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 17.10.2017 р. (а.с.13-53).

В акті перевірки податковим органом зафіксовано наступні порушення:

-пп.177.2 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження загального оподатковуваного доходу за 2016 рік на 63580,00 грн., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 11444,40 грн.;

- пп.1.1. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, в частині заниження суми податкового зобовязання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму за 2016 рік на 953,70 грн. та заниження суми податкового зобовязання по військовому збору з виплати доходів громадян, згідно договорів про надання послуг на 2740,50 грн.;

- ч.2 п.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", в частині заниження суми податкового зобовязання по єдиному внеску за 2016 рік на загальну суму 40194, 00 грн.;

- Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, в частині неналежного ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність у перевіряємому періоді, а саме в книзі не в повному обсязі відображено загальний оподатковуваний дохід;

- п.9 ст.3 Закону України «Про застосування РРО», а саме не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків;

- п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою НБУ від 15.12.2004 року, зареєстрованого в Мінюсті України 13 січня 2005 року, в частині несвоєчасного оприбуткування готівки в повній сумі її фактичного надходження в книгах обліку розрахункових операцій в сумі 394071,90 грн.;

- пп. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки розрахункових книжок.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято:

- податкове повідомлення рішення від 06.11.2017 року №, яким позивача зобовязано сплатити штраф у сумі 5722,20 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності (а.с.54);

- податкове повідомлення рішення від 06.11.2017 року №, яким позивача зобовязано сплатити штраф у сумі 238,43 грн. за платежем військовий збір (а.с.55);

- податкове повідомлення рішення від 06.11.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі по військовому збору, пені в сумі 5600,05 грн., в тому числі: за податковими зобовязаннями 2740,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2041,88 грн., пеня 817,67 грн. (а.с.56);

- податкове повідомлення рішення від 06.11.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 66229,02 грн., в тому числі: за податковими зобовязаннями 32886,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 23530,50 грн., пеня 9812,52 грн. (а.с.57);

- податкове повідомлення рішення від 03.11.2017 року №3, яким позивача зобовязано сплатити штраф у сумі 510,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (а.с.58);

- податкове повідомлення рішення від 03.11.2017 року №3, яким позивача зобовязано сплатити штраф у сумі 1 970 359,50 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО (а.с.59);

- вимогу про сплату боргу від 06.11.2017 року №Ф- на суму 40194,00 грн. (а.с.60);

- рішення № від 06.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів, відповідно до якого, в звязку з донарахуванням 40194,00 грн. єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, застосовано штрафні санкції в розмірі 20097,00 грн. (а.с.61).

Правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року при розрахунках із споживачами за реалізовані товари та надані послуги на господарських одиницях використовувались реєстратори розрахункових операцій та книги обліку розрахункових операцій:

- фіскальний номер РРО НОМЕР_2 (магазин «Світлана», м. Долинська, вул. Радянська,143, дата реєстрації 01.07.2013р., дата скасування реєстрації 30.05.2016р.);

- фіскальний номер РРО НОМЕР_3 (кафе, м. Долинська, вулЛеніна,7, дата реєстрації 01.07.2013р.);

- фіскальний номер РРО 300043122 (склад, м. Ульянівка, вул. 50 річчя Радянської влади, дата реєстрації 06.03.2014р.);

- фіскальний номер РРО НОМЕР_4 (склад-магазин , м. Долинська, вул. Войкова,24а дата реєстрації 30.04.2014р.);

- фіскальний номер РРО НОМЕР_5 (оптовий склад, м. Кропивницький, вул. Мєдвєдєва,1а, дата реєстрації 06.03.2014р.)

- фіскальний номер РРО 300049609 (офіс, м. Олександрія, прспект Леніна,51, дата реєстрації 07.04.2014р.).

- фіскальний номер КОРО р/5 (магазин «Світлана», вул. Радянська,143, дата реєстрації -21.10.2015р.)

- фіскальний номер КОРО р/6 (магазин «Світлана», вул. Радянська,143, дата реєстрації -27.04.20165р.)

- фіскальний номер КОРО р/6 (кафе, м. Долинська, вул. Леніна,7, дата реєстрації 27.11.2015р.);

- фіскальний номер КОРО р/7 (кафе, м. Долинська, вул. Леніна,7, дата реєстрації 27.11.2015р.);

- фіскальний номер КОРО р/4 (склад, м. Ульянівка, вул. 50 річчя Радянської влади,10, дата реєстрації 21.10.2015р.);

- фіскальний номер КОРО р/5 (склад, м. Ульянівка, вул. 50 річчя Радянської влади,10, дата реєстрації 11.05.2016р.);

- фіскальний номер КОРО р/6 (склад, м. Ульянівка, вул. 50 річчя Радянської влади,10, дата реєстрації 20.10.2016р.);

- фіскальний номер КОРО р/2 (склад-магазин, м. Долинська, вул. Войкова,24а, дата реєстрації 21.01.2015р.);

-фіскальний номер КОРО р/3 (склад-магазин, м. Долинська, вул. Войкова,24а, дата реєстрації 12.01.2016р.);

-фіскальний номер КОРО р/4 (склад-магазин, м. Долинська, вул. Войкова,24а, дата реєстрації 07.12.2016р.);

-фіскальний номер КОРО 300043245р/3 (оптовий склад, м. Кропивницький, вул. Медвєдєва.1а, дата реєстрації 21.10.2016р.);

-фіскальний номер КОРО 300043245р/4 (оптовий склад, м. Кропивницький, вул. Медвєдєва.1а, дата реєстрації 16.09.2017р.);

-фіскальний номер КОРО 300049609р/3 (офіс, м. Олександрія, проспект Леніна,51, дата реєстрації 21.10.2015р.);

-фіскальний номер КОРО 300049609р/4 (офіс, м. Олександрія, проспект Леніна,51, дата реєстрації 17.10.2016р.).

Щодо податкового повідомлення рішення №3 від 03.11.2017 року судом встановлено наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що податковим органом під час перевірки встановлено порушення вимог п.9 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року (надалі - ЗУ «Про РРО»), а саме не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків, а саме:

-в Книзі обліку розрахункових операцій (надалі - КОРО) № р/4 від 16.09.2016 року, 2-звіт (фіскальний звітний чек) № 679 за 05.10.2016 року роздруковано 06.10.2016 року о 8:34 год. Сума готівкового виторгу за робочий день 05.10.2016 року складає 298 803,0 грн. В розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» та розділі 4 «Облік ремонтів, робіт технічного обслуговування і перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО» записи щодо використання розрахункових квитанцій та здійснення ремонтних робіт за 05.10.2016 року не здійснювались (а.с.131-139);

- в КОРО № р/4 від 12.01.2016 року, 2-звіт № 536 за 11.07.2016 року роздруковано 12.07.2016 року о 9:32 год. Сума готівкового виторгу за робочий день 11.07.2016 року складає 93 760,50 грн. В розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» та розділі 4 «Облік ремонтів, робіт технічного обслуговування і перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО» записи щодо використання розрахункових квитанцій та здійснення ремонтних робіт за 11.07.2016 року не здійснювались (а.с.153-164);

- в КОРО № 5р/7 від 05.09.2016 року, 2-звіт № 1339 за 16.12.2016 року роздруковано 17.12.2016 року о 13:39 год. Сума готівкового виторгу за робочий день 16.12.2016 року складає 778,50 грн. В розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» та розділі 4 «Облік ремонтів, робіт технічного обслуговування і перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО» записи щодо використання розрахункових квитанцій та здійснення ремонтних робіт за 16.12.2016 року не здійснювались (а.с.140-152);

- в КОРО № 4р/7 від 21.10.2015 року, 2-звіт № 1023 за 08.03.2016 року роздруковано 09.03.2016 року о 7:35 год. Сума готівкового виторгу за робочий день 08.03.2016 року складає 729,65 грн. В розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» та розділі 4 «Облік ремонтів, робіт технічного обслуговування і перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО» записи щодо використання розрахункових квитанцій та здійснення ремонтних робіт за 08.03.2016 року не здійснювались (а.с.165-177).

Загальна сума несвоєчасно оприбуткованої готівки у зазначених вище КОРО складає 394071,90 грн.

Заперечуючи зазначене порушення позивачем зазначено, що податковий орган неправомірно дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 9 ст. 3 Закону України «Про РРО», пп.2.6 глави 2 Положення, оскільки термін «щоденно» слід розуміти не як календарну дату, а як проведення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (далі Z-звіт), яке повинно виконуватись не пізніше 24 годин після проведення першої розрахункової операції реєстраторами розрахункових операцій після виконання попереднього Z звіту.

Так, позивач зазначає, що Z -звіт № 679 роздруковано 06.10.2016 року о 08 год. 34 хв., при цьому як зазначено в самому Z -звіті № 679, зміна відкрита 05.10.2016 року о 12 год. 25 хв., а останній фіскальний чек за таку зміну датовано 05.10.2016 року о 20 год. 32 хв. Запис до фіскальної пам'яті занесено 06.10.2016 року о 08 год. 34 хв. Тобто Z-звіт № 679 роздруковано в межах максимальної тривалості зміни. При цьому варто зазначити, що згідно службового документу № 6900, касиром 05.10.2016 року о 13 год. 53 хв., проведено службове вилучення готівкових коштів в сумі 123 035,0 грн.(а.с.108), з подальшою передачею даних грошових коштів на інкасацію, що підтверджується копією супровідної відомості до сумки з готівкою № 698 від 05.10.2016 року. Крім того, згідно службового документу № 6902, касиром 05.10.2016 року о 21 год. 04 хв., проведено службове вилучення готівкових коштів в сумі 175 766,00 грн., з подальшою передачею даних грошових коштів на інкасацію, що підтверджується копією супровідної відомості до сумки з готівкою №167 від 05.10.2016 року. (а.с.107).

Загальна сума готівкових коштів, переданих на інкасацію 05.10.2016 року складає 298 801,0 грн. Враховуючи вище зазначене, готівкові грошові кошти в загальній сумі 298 801,0 грн. в повній сумі обліковано та передано на інкасацію до фінансової установи 05.10.2016 року, при цьому Z -звіт № 679 роздруковано та вклеєно до книги обліку розрахункових операцій №300004324Р/4 в межах максимальної тривалості зміни.

Z -звіт № 536 роздруковано 12.07.2016 року о 09 год. 32 хв., при цьому, як зазначено в самому Z -звіті № 536, зміна відкрита 11.07.2016 року о 14 год. 19 хв , а останній фіскальний чек за таку зміну датовано 11.07.2016 року о 11 год. 14 хв. Запис до фіскальної пам'яті занесено 12.07.2016 року о 09 год. 32 хв. Тобто Z-звіт № 536 роздруковано в межах максимальної тривалості зміни.

Так представник позивача зазначив, що згідно службового документу № 5285, касиром 11.07.2016 року о 14 год. 29 хв., проведено службове вилучення готівкових коштів в сумі 42 918,66 грн. Крім того, згідно службового документу № 5286, касиром 11.07.2016 року о 15 год. 17 хв., проведено службове вилучення готівкових коштів в сумі 50 841,81 грн.

Загальна сума вилучених готівкових коштів 11.07.2016 року, становить 93 760,47 грн., які в подальшому внесені на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1

Також представник позивача наголошував, що ФОП ОСОБА_1 вчинено ряд спроб, по друкуванню Z-звіту № 536 саме 11.07.2016 року, проте в зв'язку із технічними причинами, такий звіт роздруковано не було. Технічні збої підтверджуються службовим документом РРО:

№ 5289 від 11.07.2016 року 15 год. 30 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5290 від 11.07.2016 року 15 год. 32 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5293 від 11.07.2016 року 15 год. 36 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5295 від 11.07.2016 року 15 год. 39 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5297 від 11.07.2016 року 15 год. 44 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5298 від 11.07.2016 року 15 год. 46 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5300 від 11.07.2016 року 15 год. 59 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5306 від 11.07.2016 року 16 год. 34 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних»;

№ 5307 від 11.07.2016 року 21 год. 20 хв. - з повідомленням «Помилка передачі даних».

Передача даних до ДПС відбулася лише 12.07.2016 року о 09 год. 17 хв., що підтверджується службовим документом № 5310 від 12.07.2016 року 09 год.19 хв. (а.с.99-102).

З огляду на викладене, позивач вважає, що готівкові кошти в загальній сумі 93760,47 грн. в повній сумі обліковано 11.07.2016 року, при цьому Z-звіт №536 роздруковано та вклеєно до КОРО №Р/3 в межах максимальної тривалості зміни.

Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Абзацом третім статті 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95 відповідно.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1 970359,50 грн. за несвоєчасне оприбуткування позивачем готівки, згідно приписів абз.3 п.2.6 Положення №637.

Щодо податкового повідомлення рішення №3 від 03.11.2017 року судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що податковим органом застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 510 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України: «Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки».

Згідно п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України: «Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень».

Відповідно до п. 1.4.7 «Методичних рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 № 22: «Уразі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, працівником підрозділу, який здійснює (очолює) таку перевірку, складається акту довільній формі, що фіксує такий факт.

Цей акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

При цьому платнику податків доцільно направляти (вручати) лист-роз'яснення щодо можливості застосування органами державної фіскальної служби норм пункту 44.6 статті 44 Кодексу: якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 Кодексу, платник податків не надає посадовим особам органу державної фіскальної служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності».

При цьому, будь-яких листів-роз'яснень Позивачу не направлялися.

Позивач заперечуючи зазначене порушення послався на акт перевірки, який не містить жодної інформації щодо складання перевіряючими будь-яких актів відмови від надання документів для проведення перевірки. В той же час Акт перевірки не містить і будь-яких посилань на письмові запити про витребування документів зазначених в п. 2.12 Акту перевірки.

Однак, судом встановлено, що на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено листи про надання копій документів, які отримано позивачем 26.09.2017 року та 28.09.2017 року відповідно (а.с.128-130).

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 510 грн.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 11 444,40 грн., на що застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5 722,20 грн. /№/, та податкового повідомлення-рішення від 06.11.2017 року № НОМЕР_6, збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в сумі 953,70 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 238,43 грн

Як випливає зі змісту акту перевірки, підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, стали висновки податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподаткованого доходу на загальну суму 63 580,0 грн., в т.ч. за лютий 2016 року - 1 028,0 грн., червень 2016 року - 11 125,0 грн., липень 2016 року - 23 120,0 грн., листопад 2016 року - 28 307,0 грн.

Позивач заперечує допущене порушення з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, який затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481 (надалі - Порядок № 481), фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно п. 5 Порядку № 481, записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід

Відповідно до п. 9 Порядку № 481, дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Відомості, які зазначені у Книгах обліку доходів і витрат № 185 від 16.12.2015 року та № 157 від 13.10.2016 року в повній мірі відповідають даним зазначеним в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, яка подана до контролюючого органу 02.02.2017 року, в зв'язку із чим висновки акту перевірки про заниження загального оподатковуваного доходу, є надуманими та безпідставними.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, сформованого за результатами аналізу наведених вище норм ПК України (постанова від 27.10.2015 № 21-1539а15 (справа № 826/661/14)), фізичній особі-підприємцю дозволено формувати витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Починаючи з 1 січня 2015 року набули чинності зміни внесені до норм Кодексу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, в тому числі зміни внесені до ст. 177 ПК України.

Зокрема, п. 177.4 ст. 177 ПК України викладений у новій редакції встановлював перелік витрат фізичної особи-підприємця, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів.

До яких належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З контексту наведених норм п. 177.2 і 177.4 ст. 177 ПК України можна дійти висновку про те, що для врахування фізичною особою-підприємцем витрат при обчисленні обєкта оподаткування необхідно доведення безпосередньо зв'язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена законодавством.

Пунктом 177.10 ст. 177 ПК України також передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються податком на доходи фізичних осіб за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167цього Кодексу.

Дослідивши та проаналізувавши зміст акту перевірки №396/11-28-13-03/НОМЕР_1, а також інші матеріали справи у сукупності, суд встановив, що підставами для висновків контролюючого органу про заниження позивачем показників доходу (виручки) за 2016 рік були книги обліку доходів і витрат №185 від 16.12.2015 року та №157 від 13.10.2016 року.

Між тим, у силу норм п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п. 1.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12.04.2013 № 607/23139), міститься загальне поняття терміну «акт перевірки» згідно якого акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення (визначення даного терміну наведене у пп. 14.1.157 п. 14.1ст. 14 цього Кодексу) приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, з контексту наведених норм слідує, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу про нарахування суми грошового зобов'язання (в т.ч. фінансової санкції). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13.

За змістом положень ст. 72, ч. 1, 2 і 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормами ч. 2 і 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

З огляду на приписи наведених норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Однак, позивач заперечуючи заниження загального оподатковуваного доходу зазначив, що висновки акту перевірки є надуманими та безпідставними, та що відомості, які зазначені у Книгах обліку доходів і витрат №185 від 16.12.2015 року та №157 від 13.10.2016 є в повній мірі відповідають даним, зазначеним в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

При цьому, суд зазначає, що вказані твердження не можуть братись до уваги, оскільки вказані книги досліджені перевіряючими під час проведення планової перевірки, тоді як до суду їх надано не було. Отже, суд позбавлений можливості надати оцінку вказаним доводам позивача, про відсутність порушень під час визначення суми чистого доходу.

Зміст акту перевірки свідчить про здійснення перевіряючими детального аналізу первинних та інших документів, наданих позивачем до перевірки, а тому критично ставиться до обставин наведених позивачем.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у відповідача в даному випадку були правові підстави для донарахування позивачу сум податку з доходів фізичних осіб за 2016 рік за фактом встановленого податкового правопорушення.

Стосовно правомірності висновків акта перевірки про заниження позивачем сум нарахованих та сплачених військового збору та єдиного соціального внеску, то суд зазначає наступне.

Підпунктом 1.1 п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, платниками якого є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (зокрема, такими згідно з п. 162.1 ст 162 ПК є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи).

Відповідно до пп. 1.2 п. 161 підрозд. 10 розд. XX ПК України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України).

Згідно з пп. 1.4 п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу. За ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу (пп. 1.5 п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).

Відповідно до пп. 1.6 п. 161 підрозд. 10 розді. ХХ ПК України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон ) платниками єдиного внеску є: в тому числі, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

У силу норм ч. 2 ст. 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Частиною 11 ст. 8 Закону передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюються у розмірі 34,7 відсотках визначеної пунктами 2, 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону).

Частиною третьої ст. 7 Закону передбачено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п'ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановлено законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно ч. 2 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

При цьому, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Поряд з цим, згідно з п. 3 ч. 11 ст. 25 цього Закону за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

В ході розгляду справи суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем сум чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік, що, у свою чергу, стало підставою для перерахунку відповідачем бази оподаткування військовим збором і єдиним соціальним внеском, документально підтверджуються. А тому за встановлених обставин, висновки контролюючого органу про необхідність збільшення позивачу суми військового збору та донарахування сум єдиного соціального внеску, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за таке донарахування, суд також вважає обґрунтованим, що свідчить про правомірність прийнятих відповідачем оспорюваних вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення.

Позивач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення суду складено - 15.03.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2