Справа № 804/8853/17(478зп-17/804/8853/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 лютого 2018 рокусправа № 804/8853/17(478зп-17/804/8853/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Кругового О.О. Шлай А.В.

перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову,

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення позовної заяви

по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, директора Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_3

про визнання бездіяльності або навмисних дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, директора Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання бездіяльності або навмисних дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, директора Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання бездіяльності або навмисних дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії повернута позивачу.

Не погодившись з ухвалами суду першої інстанції, 15 січня 2018 року засобами електронного зв'язку позивач ОСОБА_2 оскаржив їх в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягає в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог частини 1 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, апеляційна скарга скаржника ОСОБА_2 має бути подана до суду у письмовій формі та містити підпис скаржника; з порушенням вимог пункту 3 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: скаржником ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України); з порушенням вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, скаржником ОСОБА_2 до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення скаржника ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом; з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України через те, що скаржником ОСОБА_2 до апеляційної скарги не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи; з порушенням вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, адже, скаржником ОСОБА_2 до апеляційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності, а також скаржником ОСОБА_2 апеляційна скарга подана одночасно на два процесуальних рішення - ухвалу про повернення позовної заяви та ухвалу про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову.

Ухвалами судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову та на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення позовної заяви залишена без руху, у зв'язку з не відповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та скаржнику ОСОБА_2 надано строк на їх виправлення протягом десяти днів включно з моменту отримання копій ухвал судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: скаржнику ОСОБА_2 пропонувалось протягом десяти днів включно з моменту отримання копій ухвал судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду апеляційної інстанції окремо на кожну оскаржувану ухвалу суду першої інстанції виправлені апеляційні скарги у письмовій формі та підписані скаржником ОСОБА_2 та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), надати суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, а також надати суду апеляційної інстанції документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що копії ухвал судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху отримані особисто скаржником ОСОБА_2 - 22 лютого 2018 року, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах адміністративної справи, однак ухвала судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року скаржником ОСОБА_2 не виконана, зазначені недоліки скаржником ОСОБА_2 не усунені.

Разом з тим, 26 лютого 2018 року засобами електронного зв'язку від скаржника ОСОБА_2 на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову та на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення позовної заяви.

Однак, в порушення вимог частини 1 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга скаржника ОСОБА_2 знов не містить підпис скаржника; в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_2 в апеляційній скарзі знов дж таки не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України); в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_2 повторно до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення скаржника ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом; в порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_2 знов до апеляційної скарги не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи; в порушення вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_2 до апеляційної скарги повторно не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності, а також скаржником ОСОБА_2 апеляційна скарга подана одночасно на два процесуальних рішення - ухвалу про повернення позовної заяви та ухвалу про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_2 в прохальній частині апеляційної скарги повторно просить суд апеляційної інстанції про звільнення від сплати судового збору, не вказуючи жодних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши повторно клопотання скаржника ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд апеляційної інстанції повторно вказує, що питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Також, виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги.

Статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

З огляду на викладене, повторно зазначаємо, що скаржник ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Втім, стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, податкова декларація про доходи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Наведення доводів, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.

До того ж, звертаємо увагу скаржника ОСОБА_2 на тому, що вказані обставини вже були досліджені судом апеляційної інстанції в ухвалі від 29 січня 2018 року, яким надано оцінку та наведено обґрунтування їх неприйняття судом апеляційної інстанції.

Водночас, скаржником повторно не вказано жодних підстав для звільнення від сплати судового збору, а також повторно не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Отже, доводи скаржника ОСОБА_2 не свідчать про неможливість сплатити судовий збір і не є підставою для звільнення від сплати суму судового збору.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

З урахуванням вимог статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, з власної ініціативи.

Оскільки скаржником не вказано жодних підстав для звільнення від сплати судового збору, а також не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, клопотання задоволенню не підлягає.

Станом на 28 лютого 2018 року включно недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Враховуючи наявність вказаних недоліків, те, що апеляційна скарга подана одночасно на два процесуальних рішення, те, що апеляційна скарга не підписана скаржником ОСОБА_2, не зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), відсутність копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи та не надання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, а також відсутність документа про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом на підтвердження сплати судового збору станом на 28 лютого 2018 року включно, дана адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову та на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення позовної заяви у даній адміністративній справі підлягає поверненню скаржнику ОСОБА_2

Керуючись статтями 169, 298, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення без розгляду клопотання про забезпечення позову, на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року про повернення позовної заяви по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, директора Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання бездіяльності або навмисних дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - повернути ОСОБА_2.

Роз'яснити скаржнику, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай