Справа № 812/165/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/165/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та сплатити грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та сплатити грошову допомогу.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідно до заяви позивача від 24.07.2017 відповідачем було призначено пенсію за віком з 27.07.2017 при загальному стажі роботи 40 років 1 місяць 8 днів. У звязку з тим, що позивач має страховий стаж на вищевказаній посаді більш ніж 30 років, то на день призначення пенсії позивач вважає, що мав право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Але відповідач відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги, про що зазначив у своєму листі від 08.11.2017. У листі відповідач зазначив, що згідно документів наявних у пенсійній справі позивача, у тому числі довідки з інформацією про відпустки без збереження заробітної плати за період роботи з 27.08.1991 по 24.07.2017, стаж який дає право на призначення грошової допомоги складає 25 років 10 місяців 28 днів. Так як підтвердити факт перебування у відпустках без збереження заробітної плати за період роботи 20.09.1983 по 01.06.1984 та з 22.08.1984 по 26.08.1991 у середній школі № 50 м. Луганська неможливо у звязку з тим, що установа знаходиться на непідконтрольній українській владі території, зарахувати цей стаж для визначення права на призначення грошової допомоги відповідач не має можливості. Позивач вважає таку відмову протиправною, у звязку з чим звернувся до суду.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо невиплати, ОСОБА_1, грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області нарахувати та сплатити, ОСОБА_1, грошову допомогу, яка мала бути виплачена при призначенні пенсії за віком, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Ухвалою суду від 22 січня 2018 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду у підготовче засідання.

12 лютого 2018 року представник відповідача надав письмові заперечення (а.с.71-72), у яких зазначено, що згідно до п. 4 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, страховий стаж враховується в календарному обчисленні. Таким чином, на дату звернення за пенсією позивач повинна надати документальне підтвердження відсутності відпусток без збереження заробітної плати, учбових відпусток, тощо та періоду перебування у таких відпустках. Згідно документів наявних у пенсійній справі підтверджено наявний трудовий стаж 25 років 10 місяців 28 днів. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документи надані з тимчасово окупованої території України державними органами не можуть бути прийнятими до уваги. Довідка про те, що позивач дійсно працювала в середній школі № 50 Жовтневого району м. Луганськ та відпусток не отримувала, надійшла від організації, яка працює на території, яка тимчасово непідконтрольна державній владі України. Тому відповідач вважає, що не має законних підстав для призначення виплат.

Крім того, відповідно до статті 14 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян. Грошова допомога виплачується позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України, її призначення буде порушенням вимог законодавства України, такі виплати будуть порушувати принцип рівноправності.

На підставі вищевикладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року підготовче провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та сплатити грошову допомогу закрито. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 березня 2018 року на 10 год.00 хв. в приміщенні Луганського окружного адміністративного суду за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, буд.18.

27 лютого 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 28 лютого 2018 року задоволено частково: витребувано у Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області належним чином засвідчену копію довідки про роботу ОСОБА_1 без відпусток у середній школі №50 м. Луганська за період 1985-1989 роки, яка надана останньою до УПФУ в Станично-Луганському районі для отримання грошової допомоги при призначення пенсії за віком, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, із зазначенням дати подання даної довідки.

На виконання узвали суду представник відповідача надіслав до суду відгук з одночасним надісланням витребуваних ухвалою суду документів (а.с.147-151).

05 березня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 19 березня 2018 року.

В судове засідання 19 березня 2018 року позивач та його представник не прибули, представник позивача надав суду заяву, якою просив розглядати позов у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані сторонами докази, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Судом встановлено, що позивач з 20 вересня 1983 року по 01 червня 1984 року та з 22 серпня 1984 року по 26 серпня 1991 року працювала у середній школі № 50 м. Ворошиловград (м. Луганськ) на посаді вчителя математики, з 26 серпня 1991 року по 31 серпня 2000 року позивач працювала у Верхньобогданівській середній школі вчителем математики, з 01 вересня 2000 року по теперішній час працює на посаді у Великочернігівській спеціалізованій школі 1-3 ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів (що загалом складає 33 роки 7 місяців та 15 днів), що підтверджується копією трудової книжки позивача серії БТ-1 № 1317506 (а.с. 11-18, 99-103).

Також довідкою Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області підтверджено, що позивач дійсно працює з 26 серпня 1991 року і по теперішній час:

- прийнята за переводом вчителем математики Верхньобогданівської СШ № 4 з 26.08.1991;

- звільнена за переводом вчителем математики до Великочернігівської СШ № 151;

- прийнята за переводом вчителем математики та інформатики Великочернігівської СШ № 151 з 01.09.2000;

- переведена на посаду директора Великочернігівської СШ № 151 з 21.08.2002.

Надані відпустки без збереження заробітної плати у період 30 грудня 2013 року згідно наказу № 67 від 24.12.2013 по районному відділу освіти Станично-Луганської райдержадміністрації (а.с. 54).

27 липня 2017 року позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі районі щодо нарахування десяти місячних пенсій, однак відповіддю від 08.11.2017 року позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що стаж, який дає право на призначення допомоги складає 25 років 10 місяців 28 днів. Так як підтвердити факт перебування у відпустках без збереження заробітної плати за період роботи з 20.09.1983 по 01.06.1984 та з 22.08.1984 по 26.08.1991 у середній школі № 50 м. Луганська неможливо у звязку з тим, що установа знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Відповідач зазначив, що зарахувати цей стаж для визначення права на призначення грошової допомоги не має можливості (а.с.10).

Довідкою від 04.10.2017 № 422 підтверджується, що позивач дійсно у період з 20.09.1983 по 01.06.1984 та з 22.08.1984 по 26.08.1991 працювала у середній школі № 50 Жовтневого району міста Ворошиловград (м. Луганськ). У відпустці без збереження та по догляду за дитиною у зазначений період не перебувала. Дана довідка видана навчальним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Луганську (а.с. 19).

Відповідно до розпорядження № 711 від 23.10.2017 та протоколу № 711 від 23.10.2017 УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області зарахований відповідачем стаж роботи ОСОБА_1 як працівника освіти складає 25 років 10 місяців 28 днів, страховий стаж з 01.07.2000 складає 17 років та 1 день, загальний стаж після 2004 року складає 13 років 6 місяців 1 день, загальний стаж (повний) 40 років 1 місяць 8 днів (а.с. 84-87).

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно із п. «е» ч. 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого Постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до пункту «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розділу 1 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений Постановою КМУ № 909 від 14.11.1993 - право на пенсію за вислугу років мають учителі, логопеди, військові загальноосвітні вчителі-логопеди, навчальні заклади, музичні і вчителі-дефектологи, художні школи викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Пунктами 4-7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого Постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011, страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ). Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону ( 1058-15 ), власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Крім того, положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 (Мацнева, Гуз) В.П. заклади, в яких вона працювала та посади, які вона займала з 20.09.1983 та по теперішній час входять до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Отже підстави для відмови їй у призначенні пільгової пенсії відсутні, оскільки відомостями трудової книжки підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 в установах, передбачених Порядком № 909.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено загальний трудовий стаж роботи ОСОБА_1 40 років 1 місяць 8 днів, трудовий стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 33 роки 7 місяців 15 днів, що фактично підтверджено відповіддю УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 08.11.2017 № 113 Б-5 (а.с.9).

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що на дату звернення за пенсією позивач повинна надати документальне підтвердження відсутності відпусток без збереження заробітної плати, учбових відпусток, тощо та періоду перебування у таких відпустках є необґрунтованою та безпідставною, оскільки переліченими нормативними документами, якими закріплено право позивача на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, не передбачено надання такої довідки.

Відповідно до статей 21, 22 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення», цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Таким чином, обмеження прав позивача, а саме на соціальний захист, що включає грошову допомогу призведе до порушення принципу рівності громадян встановленого Конституцією України та права позивача на соціальний захист, а тому зазначені права не можуть бути обмежені.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд дійшов висновку щодо задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області виплатити нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., про що суду надано квитанцію № 34 від 12.01.2018 року (а.с.3).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та сплатити грошову допомогу, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо невиплати, ОСОБА_1, грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області виплатити, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (, 93600, Луганська обл., Станично-Луганський район, смт. Станиця-Луганська, вул. 1 Травня, 20, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_2