Справа № 826/16006/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Київ №826/16006/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Вовк І.Р.,

за участю представників: позивача - Юрченка І.О., відповідача - Белзецької Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватно-го акціонерного товариства "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" (далі ПРАТ "УКСТ "Торонто-Київ") (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2017 №, №,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.09.2017 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю порушень податкового законодавства, за які на позивача накладено штрафні санкції, і своєчасністю сплати податку на нерухоме майно, а також неправомірністю перевірки відповідачем строків сплати податкових зобов'язань при проведенні камеральної перевірки, що, як вважає позивач, не входить до предмету камераль-ної перевірки.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на несвоєчасну сплату позивачем узгоджених зобов'язань, внаслідок чого на нього правомірно накладено штраф. Зазначає, що перевірка строків сплати узгоджених зобо-в'язань, зазначених платником у деклараціях, входить до предмету камеральної перевірки відповідно до положень п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача не визнала позов, просила відмовити в його задоволенні.

При розгляді справи по суті судом взято до розгляду копії: оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 11.09.2017 №, № і розрахунків до них, акта перевірки від 23.08.2017 №702/26-15-13-01/14302294 і додатки до нього, рішення ДФС України від 23.11.2017 №27277/6/99-99-11-03-01-25, поштового конверту від 23.11.2017, квитанції від 29.04.2016 №428, податкових декларацій ПРАТ "УКСТ "Торонто-Київ з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 19.02.2016 (звітна), від 03.06.2016 (уточнююча), від 03.06.2016 (уточнююча).

На підставі ч. 9 ст. 79 КАС України судом не прийнято до розгляду додані відповіда-чем до відзиву роздруківки картки особового рахунку по кодам бюджетної класифікації 18010100 і 10010400 за 2016, 2017рр., оскільки вказані докази у встановлений судом для подання відзиву строк не були надіслані (вручені) позивачу, поважних причин неподання суду не зазначено, а з примірника відзиву для позивача, копія якого міститься у справі, вба-чається, що він не містить переліку додатків.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

На підставі акта камеральної перевірки від 23.08.2017 №702/26-15-13-01/14302294 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.09.2017:

- №, яким за порушення пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК і на підставі ст. 126 цього Кодексу за затримку на 35 днів сплати податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальній сумі 234678,95 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 46935,79 грн.;

- №, яким за порушення пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК і на підставі ст. 126 цього Кодексу за затримку на 1 день сплати податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальній сумі 234678,60 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 46935,79 грн.

Рішенням ДФС України від 23.11.2017 №27277/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності податкових повідомлень-рішень про накладення штрафу за порушення гра-ничних строків сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Підпунктом "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій деклара-ції.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, як передбачено у п. 126.1 ст. 126 ПК, підставою для застосування штрафних санкцій є не сплата платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, внаслідок чого виник податковий борг.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11.09.2017 № суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем була подана податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016р. від 19.02.2016 (звітна), в якій ним було задекларовано річну суму податку у загальному розмірі 938715,65 грн. та відображені авансові щоквартальні внески, у т.ч. за 1 квартал - 234678,92 грн.

Як зазначено в рішенні ДФС України від 23.11.2017 №27277/6/99-99-11-03-01-25 та підтверджується наявною у справі копією податкової декларації з податку на нерухоме май-но, відмінне від земельної ділянки, за 2016р. від 19.02.2016 (звітна) в колонці 2 "тип об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості" зазначено код 3, якому відповідає "інший об'єкт житлової нерухомості". Суми грошового зобов'язання, задекларовані в податковій деклара-ції з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відображені в інтегрованій картці по платежу 18010100 (житлова нерухомість).

За загальними правилами, визначеними у ст.ст. 31, 36-38 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, виз-наченому податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1); податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1); податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку (п. 37.1); виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум подат-кових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму подат-кового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декла-рації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встанов-лені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, судом встановлено факт декларування 19.02.2016 позивачем податково-го зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016р. за об'єкт житлової нерухомості, а відтак у позивача згідно з п. 31.1 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 37.1 ст. 37, п. 38.1 ст. 38, пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України виник податковий обов'язок по сплаті даного податку авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом.

Належним і допустимим доказом, який підтверджує виконання позивачем вказаного податкового обов'язку є платіжний документ про сплату податкового зобов'язання.

Позивач посилається і надав копію платіжного доручення від 29.04.2016 №428, згідно з якою ним сплачено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земе-льної ділянки, за 1 квартал 2016р. у сумі 234679 грн. Водночас, дана квитанція не є таким доказом, оскільки, як встановлено ДФС України під час розгляду скарги і зазначено у ріше-нні від 23.11.2017 №27277/6/99-99-11-03-01-25, вказані кошти були перераховані за об'єкт нежитлової нерухомості та відображені в інтегрованій картці по платежу 18010400 (нежит-лова нерухомість).

Натомість доказів сплати податкового зобов'язання за об'єкт житлової нерухомості, задекларований у декларації від 19.02.2016, позивачем не надано.

Усні пояснення представника позивача на те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є одним видом податку, є вірними і ніким не заперечуються. Однак, як вбачається з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об'єкт житлової та нежитлової нерухо-мості (їх частки) є окремими об'єктами оподаткування та, як вбачається з форми податкової декларації, з відповідним їх відображенням у декларації шляхом спеціального кодування за типом нерухомості. Усні посилання представника позивача на незрозумілість кодів суд від-хиляє, оскільки на звороті податкової декларації міститься розшифровка кодів

У даному випадку, позивачем задекларовано податкове зобов'язання за об'єкт житло-вої нерухомості, а сплачено - за об'єкт нежитлової нерухомості, внаслідок чого у позивача виникла недоїмка по першому та переплата по другому податковому зобов'язанню.

Судом встановлено, що, виявивши помилку у податковій декларації від 19.02.2016, позивачем 03.06.2016 була подана уточнююча податкова декларація №, в якій позивачем зменшено податкове зобов'язання по об'єкту житлової нерухомості до 0,00 грн.

Також судом встановлено, що позивачем 03.06.2016 була подана уточнююча подат-кова декларація №, в якій позивачем змінено у колонці 2 код об'єкта нерухомості з "3" на "9", а також збільшено податкове зобов'язання на 938715,65 грн. та відображені авансові щоквартальні внески, у т.ч. за 1 квартал - 234678,92 грн., за 2 квартал - 234678,92 грн., за 3 квартал - 234678,92 грн., за 4 квартал - 234678,89 грн. При цьому, позивачем зазна-чено про заниження (недоплату) податкового зобов'язання з податку за 1 квартал 2016р. у розмірі 234678,92 грн.

Враховуючи, що недоїмку у сумі 234678,92 грн. за 1 квартал 2016р. (строк сплати 29.04.2016) було погашено уточнюючою декларацією від 03.06.2016 № із затрим-кою понад 30 днів, то суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України і про наявність підстав для застосування штрафних санкцій у розмірі 20%, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11.09.2017 № суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, позивачем була подана 03.06.2016 уточнююча податкова декла-рація № (по об'єкту нежитлової нерухомості), згідно з якою внесок за 4 квартал 2016р. склав 234678,89 грн.

Відповідач дійшов висновку про затримку на 1 день сплати узгодженого податкового зобов'язання, з огляду на те, що граничний термін сплати цього податкового зобов'язання припадав 29.01.2017, а сплачено воно було 30.01.2017 згідно з платіжним дорученням №1331.

Вказані обставини представником позивача не заперечувалися під час розгляду спра-ви. Водночас представник позивача заперечується правильність визначення відповідачем граничного терміну сплати спірного авансового внеску 29.01.2017; позивач стверджує про те, що граничний термін сплати припадає на 30.01.2017. Свої доводи обґрунтовує тим, що граничний день сплати припадає на вихідний (неділя), тому переноситься на перший робо-чий після нього, посилаючись при цьому на ст. 5 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 і п. 56.21 ст. 56 ПК України.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на їх помилковість, вихо-дячи з наступного.

Відповідно до зазначено судом вище положення пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом.

Таким чином, граничним днем сплати авансових внесків є 29 число місяця, що насту-пає за звітним кварталом. При цьому, як вірно зазначає відповідач, перенесення строків сплати податкових зобов'язань у зв'язку з вихідними чи святковими днями ПК України не передбачено, тому якщо останній день сплати податкового зобов'язання припадає на вихід-ний або святковий день, то зобов'язання необхідно сплатити в день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Положення ЦК України щодо обчислення строків і термінів не підлягають застосу-ванню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 1 цього Кодексу до податкових і бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується. Посилання позивача на ст. 5 Європейської кон-венції про обчислення строків від 16.05.1972 суд відхиляє, оскільки, як зазначив представник позивача, вона не була ратифікована Україною. Посилання позивача на п. 56.21 ст. 56 ПК України суд відхиляє, оскільки положення пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України не припускає неоднозначне (множинне) тлумачення.

Враховуючи, що авансовий внесок за 4 квартал 2016р. позивачем сплачено 30.01.2017, тобто з простроченням на 1 день, то суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем пп. "б" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України і про наявність підстав для застосування штрафних санкцій у розмірі 10%, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Щодо неправомірності дослідження відповідачем питання строків сплати узгоджених грошових зобов'язань при проведенні камеральної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до фактичних обставин цієї справи, відповідачем проведена камеральна перевірка на предмет своєчасності сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, про що складено акт від 23.08.2017 №702/26-15-13-01/14302294.

В абзаці 2 пп. 75.1.1 п. 75. 1 ст. 75 ПК України визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Враховуючи, що предмет проведеної відповідачем камеральної перевірки, а також, як зазначено в акті, використання в ході перевірки даних інформаційної системи "АІС" Податковий блок", відповідають вимогам абз. 2 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, суд дійшов висновку про правомірність перевірки і відхиляє доводи представника позивача про протилежне. Посилання представника позивача на те, що перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання стосується податку на додану вартість суд від-хиляє як такі, що суперечать змісту абз. 2 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і, з огляду на доводи позивача і надані ним докази, не вбачає підстав для визнання їх протиправними та скасування, у зв'язку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 241-246, 250, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Українсько-канадське спільне това-риство "Торонто-Київ" (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100, ) у задоволенні адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко

Повний текст складено: ____________________ року.