Справа № 390/1313/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
13 березня 2018 року справа № 390/1313/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,
суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Кропивницького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року у справі № 390/1313/17 (головуючий 1-ї інстанції Терещенко Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 17.07.2017 року звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до Кропивницького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.89-90), просив:

- визнати протиправними відмову відповідача в призначенні йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту виникнення такого права, тобто з 5 лютого 2017 року.

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років, на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 5 лютого 2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що основним документом, який визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка форми №122, яка видається на підставі первинних документів лише підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Представник відповідача надіслав до апеляційного суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника управління.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 4, 59).

Згідно матеріалів пенсійної справи загальний стаж позивача складає 27 років 5 місяців 5 днів (а.с.25).

З метою реалізації права на пенсію як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 двічі: в березні 2017 року (з запитом про роз`яснення) та 15.05.2017 року (з завою належного зразка) звертався до Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до якої додав ксерокопії паспорта, ідентифікаційного коду, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, військового квитка, трудової книжки, а також архівну довідку про заробітну плату та архівну довідку про період військової служби (а.с.34-35).

Пенсійний орган листом за №130/Л-11 від 30.03.2017 року та листом за №5897/08-30 від 14.08.2017 року відповідно повідомив позивача, що з наданих документів неможливо визначити кількість днів виїзду в зону відчуження, а відтак права на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у нього немає. Для призначення пенсії за віком необхідно надати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС та довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС (а.с. 7, 91).

Не погодившись з такими діями пенсійного органу, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності права позивача на пенсію зі зменшенням встановленого законодавством пенсійного віку на 10 років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Закон №796) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

За правилами абзацу другого пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Згідно з абзацом сьомим підпункту «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачем надано як до Управління ПФУ, так і до суду копію посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (2 категорії), військовий квиток з відміткою про участь у період з 19.08 по 17.09.1986 року в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також архівну довідку (а.с.4-5).

Крім того, згідно довідки Бобринецького районного військового комісаріату військовозобов`язаний ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19.08.1986 року по 17.09.1986 року (а.с.64).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №85300 від 28.09.2012 року рядовий ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у в/ч 39289, м. Київ, та в наказі командира військової частини зазначений як вибулий 19.08.1986 року в район Чорнобильскої АЕС м.Чорнобиль (а.с.6, 60).

Також, згідно матеріалів пенсійної справи, відповідач звертався до Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації з листом від 23.05.2017 року про надання копій первинних документів, відповідно до яких ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у 1986 р. (а.с. 62).

Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації пенсійному органу надано, крім інших документів, завірену копію довідки Бобринецького районного військового комісаріату Кіровоградської області, відповідно до якої ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС з 19 серпня 1986 року по 17 вересня 1986 року (а.с. 63, 64).

Вказаними документами встановлено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та його роботи у зоні відчуження у 1986 році не менше 5 календарних днів.

Пенсійним органом страховий стаж позивача на 30.04.2017 року визначений в 11 років 8 місяців 8 днів, загальний стаж 27 років 5 місяців 5 днів (а.с.25), що є достатнім для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а надані ним довідки є належним доказом на підтвердження передбачених законом відомостей, поданими ним документами підтверджено період роботи та населений пункт, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (м.Чорнобиль), а тому відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного суду 27 лютого 2018 року у справі №592/7282/17 (адміністративне провадження №К/9901/648/17)

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому постанова в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Кропивницького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року у справі № 390/1313/17 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2017 року у справі № 390/1313/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак