Справа № 800/422/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2018 Київ П/9901/144/18 800/422/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Берназюка Я.О.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М, Гриціва М.І., Мороз Л.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Погребняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 800/422/17 за позовом ОСОБА_5 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

Визнати незаконним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27 вересня 2017 року № 132дп-17 в частині притягнення його, як керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5, до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_5 обґрунтовує свої позовні вимоги наступним:

Приймаючи рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідач дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про встановлення факту неналежного виконання службових обов'язків.

Рішення відповідача суперечить положенням частини третьої статті 43 «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі по тексту - Закон № 1697-VII), з якої вбачається, що виправдання особи не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора, який здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або підтримання державного обвинувачення у цьому провадженні, крім випадків умисного порушення ним вимог законодавства чи належного виконання службових обов'язків.

З оскарженого рішення відповідача не вбачається конкретних фактів порушення ним прав осіб або вимог закону, встановлених за результатами розгляду скарг на його рішення, дії чи бездіяльність в межах кримінального процесу.

Відповідач в тексті мотивувальної частини оскаржуваного рішення не зазначив чому саме позивач мав перевірити обґрунтованість повідомлення про підозру у конкретному провадженні.

Його повноваження, як керівника місцевої прокуратури, регламентовані статтею 13 Закону № 1697-VII та іншими законами України і не передбачають випадків, форми та умови втручання у здійснення процесуальних повноважень прокурора в кримінальному провадженні шляхом здійснення перевірки обґрунтованості повідомлення про підозру та (або) правильності складання обвинувальних актів. У зв'язку із цим вважає, що не можна визнавати неналежним виконання ним своїх обов'язків передбачених пунктом 7 наказу Генеральної прокуратури України № 4гн від 19 грудня 2012 року, в якому доручено керівникам органів прокуратури усіх рівнів за наявності підстав перевіряти обґрунтованість повідомлень про підозру.

Рішення відповідача не відповідає вимогам частини четвертої статті 48 Закону № 1697-VII оскільки рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та доповненні до відзиву від 02 лютого 2018 року не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, просить відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову повністю.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує наступним:

21 липня 2015 року державним реєстратором ОСОБА_4 було здійснено реєстраційну дію № 3001123 - «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах». У зв'язку із проведенням реєстраційних дій слідчим відділом Комінтернівського ВП ГУ НП в Україні в Харківській області 23 липня 2015 року відкрито кримінальне провадження № 0001739 за заявою ТОВ АпА «Агро світ» згідно з частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, а в подальшому перекваліфіковано на частину другу статті 382 цього Кодексу.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні (до завершення) здійснювалося групою прокурорів, а контроль за якістю процесуального керівництва, стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні - прокурором ОСОБА_5

За результатами розслідування 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України, а 28 квітня 2016 року затверджено обвинувальний акт, який направлено до Комінтернівського районного суду міста Харкова для розгляду по суті.

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_4 визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення у виді злочину.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла згоди про наявність складу дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_5, які виявилися у неналежному виконанні ним своїх службових обов'язків у зв'язку із наступним.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не здобуто жодних доказів які б прямо або опосередковано підтверджували наявність в її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною дугою статті 382 Кримінального кодексу України, та умислу на вчинення протиправних дій. Не зважаючи на викладене, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру

Згідно з пунктом 7 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19 грудня 2012 року № 4гн (далі по тексту - Наказ № 4гн) керівники органів прокуратури усіх рівнів за наявності підстав зобов'язані перевіряти обґрунтованість повідомлення про підозру, дотримання строків, прав і законних інтересів підозрюваних.

Відповідно до пункту 3.1 Наказу № 4гн контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні необхідно здійснювати керівникам органів прокуратури, які за розподілом обов'язків відповідають за відповідну ділянку роботи.

Відповідно до наказів, виданих ОСОБА_5 як керівником Харківської місцевої прокуратури № 5 «Про розподіл службових обов'язків між працівниками Харківської місцевої прокуратури № 5» № 37 від 06 вересня 2016 року та № 6 від 12 березня 2017 року, за ОСОБА_5 закріплено контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі в судовому провадженні (пункт 1 наказу № 37 і пункт 1 наказу № 6).

Проте, ОСОБА_5 як керівником Харківської місцевої прокуратури № 5 не було забезпечено належного й ефективного контролю за якістю здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001739 на стадії участі в судовому провадженні, що потягло за собою винесення виправдувального вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 р. та ухвали апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 р., якою апеляційну скаргу прокурора було залишено без задоволення.

Саме це порушення пункту 3.1 Наказу № 4гн свідчить про неналежне виконання ОСОБА_5 своїх службових обов'язків, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

На думку відповідача, це порушення було триваючим: з 04 травня 2016 року (дата підготовчого засідання Комінтернівського районного суду міста Харкова у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4) до 25 квітня 2017 року (дата винесення ухвали Апеляційного суду Харківської області у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4).

При прийнятті рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів враховані характер порушень, допущених ОСОБА_5, їх наслідки, особа прокурора та ступінь його вини.

Позивач, у своїй відповіді на відзив від 12 лютого 2018 року заперечив проти доводів відповідача відносно розподілу службових обов'язків між працівниками Харківської місцевої прокуратури; щодо встановлення обставин справи на підставі висновків мотивувальної частини вироку у справі за обвинуваченням ОСОБА_4; щодо неврахування практики відповідачем при розгляді судами справ щодо тотожного питання; щодо розподілу повноважень процесуального керівника та керівника органу прокуратури; щодо порушень процесуального характеру з боку відповідача; щодо врахування важливості встановлення обставин у даній справі для формування практики застосування законодавства у даній категорії справ.

ІІІ. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 жовтня 2017 року відкрив провадження в адміністративні справі та призначив справу до судового розгляду.

23 жовтня 2017 року позивач подав клопотання про забезпечення позову (уточнене заявою від 08 грудня 2017 року) шляхом:

1. зупинення дії оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27 вересня 2017 року № 132дп-17 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

2. заборони Раді прокурорів України до завершення розгляду адміністративної справи судом здійснювати на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27 вересня 2017 року № 132дп-17 та виданого на підставі цього рішення наказу прокурора Харківської області від 11 жовтня 2017 року № 1903-к про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани розгляд питання про внесення рекомендації Генеральному прокурору України щодо звільнення позивача з адміністративної посади.

Розгляд справи Вищий адміністративний суд України не закінчив.

У пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) передбачено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності й Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно з пунктом 5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів у складі: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бучик А.Ю., Гімона М.М, Гриціва М.І., Мороз Л.Л.

Верховний Суд ухвалою від 09 січня 2018 року прийняв до провадження адміністративну справу та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін 05 лютого 2018 року об 12.00 год., крім того, окремою ухвалою від 09 січня 2018 року суд постановив відмовити ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову від 23 жовтня 2017 року, уточненого заявою від 08 грудня 2017 року.

В судовому засіданні 05 лютого 2018 року Верховний Суд оголосив перерву до 05 березня 2018 року об 17.00 год.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Наказом Генерального прокурора України від 09 грудня 2015 року № 808к ОСОБА_5 призначений на посаду керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області.

10 липня 2017 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга прокурора Харківської області Данильченка Ю.Б. про вчинення керівником Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області ОСОБА_5 та прокурором Слобідського відділу цієї ж місцевої прокуратури ОСОБА_13 дисциплінарних проступків.

Відповідно до дисциплінарної скарги ОСОБА_5 неналежно виконував свої службові обов'язки, так як наслідок допустив безпідставне, за відсутності складу злочину, притягнення особи до кримінальної відповідальності, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII є підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття провадження скарга розподілена голові Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів В. Грушковському (протокол розподілу між членами Комісії від 20 липня 2017 року).

Рішенням голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 21 липня 2017 року відкрито дисциплінарне провадження № 11/2/4-81дс-29дп-17 щодо керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області ОСОБА_5 та прокурора Слобідського відділу цієї ж місцевої прокуратури ОСОБА_13

08 вересня 2017 року головою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів складено висновок про відсутність дисциплінарного проступку в діях позивача.

Про засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів позивач завчасно був повідомлений листами від 11 вересня 2017 року.

Позивач з'явився на засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та надав пояснення, не погоджуючись з обставинами, викладеними у дисциплінарній скарзі.

Заслухавши голову Комісії (доповідача) Грушковського В., пояснення позивача, дослідивши дисциплінарну скаргу, матеріали перевірки дисциплінарної скарги Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів прийнято рішення від 27 вересня 2017 № 132-дп17 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області ОСОБА_5 та прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_13", яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани стали обставини, встановлені під час проведення службового розслідування, а саме:

Харківським районним судом Харківської області розглядалась справа №635/4842/15-ц за позовом ОСОБА_9 до ТОВ Агропромислова асоціація «Агросвіт» про скасування наказу від 25 червня 2015 року про відсторонення ОСОБА_9 від виконання обов'язків директора товариства та поновлення на роботі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2015 року у вищевказаній справі задоволено заяву ОСОБА_9 про забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції проведення реєстраційних дій щодо ТОВ Агропромислова асоціація «Агросвіт».

Ця ухвала із супровідним листом від 02 липня 2015 року надійшла до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Згідно пунктів 9, 10 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

У зв'язку з цим, 03 липня 2015 року державним реєстратором було створено попередження в Єдиному державному реєстрі про існування ухвали суду від 01 липня 2015 року про забезпечення позову, що свідчить про її виконання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову.

Ця ухвала 13 липня 2015 року надійшла до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що державним реєстратором внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 11 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення даного судового рішення) оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала суду від 07 липня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову оскаржена в апеляційному порядку, про що 10 липня 2015 року до відділу державної реєстрації надійшов лист від ОСОБА_9 із вимогою про непроведення будь-яких реєстраційних дій стосовно юридичної особи ТОВ Агропромислова асоціація «Агросвіт» до розгляду по суті апеляційної скарги.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» не передбачає можливості утримання від вчинення реєстраційних дій з підстав надходження до державного реєстратора листів від юридичних та фізичних осіб, а тому лист ОСОБА_9 не було враховано.

Як наслідок, 15 липня 2015 року державним реєстратором було здійснено реєстраційну дію № 2001123 - «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи» та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців рішення засновників (учасників) юридичної особи про відміну рішення щодо припинення юридичної особи - ТОВ Агропромислова асоціація «Агросвіт».

Крім того, 21 липня 2015 року державним реєстратором ОСОБА_4 було здійснено реєстраційну дію №3001123 - «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах».

У зв'язку із проведенням вказаних реєстраційних дій слідчим відділом Комінтернівського ВП ГУ НП в України в Харківській області 23 липня 2015 року відкрито кримінальне провадження за №0001739 за заявою ТОВ Агропромислова асоціація «Агросвіт» за частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі по тексту - КК України).

В подальшому, 22 лютого 2016 року склад кримінального правопорушення по вказаному кримінальному провадженню перекваліфіковано на частину 2 статті 382 КК України.

Однак, під час досудового розслідування не здобуто жодних доказів які б прямо або опосередковано підтверджували наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України та умислу на вчинення протиправних дій.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному проваджені (до завершення) здійснювалось групою прокурорів, а контроль за якістю процесуального керівництва, стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні - прокурором ОСОБА_5

За результатами розслідування 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, а 28 квітня 2016 року - затверджено обвинувальний акт, який направлений до Комінтернівського районного суду міста Харкова для розгляду по суті.

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_4 визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення у виді злочину.

У зв'язку з чим, Комісія прийшла до висновку, що дії прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 містять ознаки неналежного виконання службових обов'язків, що призвело до безпідставного, за відсутності складу злочину, притягнення особи до кримінальної відповідальності та як наслідок у подальшому до виправдання особи судом.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо правомірності рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27 вересня 2017 року № 132-дп17 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області ОСОБА_5 та прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_13", в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України регулює Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Стаття 17 Закону №1697-VII встановлює наступне:

1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов'язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

2. Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов'язковими до виконання всіма прокурорами.

Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов'язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов'язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури.

Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов'язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов'язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.

4. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання відповідним прокурором.

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 43 Закону №1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Як встановлено частиною першою статті 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

У відповідності до частини першої статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (частина четверта).

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (частина шоста).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (частина десята).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина одинадцята).

Згідно частин першої та другої статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також, за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, подавати заяву про його відвід (частина шоста).

Приписами статті 48 Закону №1697-VII передбачений порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб, обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше, ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Згідно пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Розглядаючи дану справу, суд оцінює оскаржуване рішення відповідача на відповідність статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України, а також вимогам інших законів.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Посилання позивача на те, що оскаржуване рішення відповідача суперечить положенням пункту 1 частини першої та частини третьої статті 43 Закону №1697-VII є необґрунтованими, оскільки при розгляді дисциплінарної скарги встановлено та судом перевірено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов'язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 при здійсненні контролю за процесуальним керівництвом у кримінальному провадженні № 0001739.

Суд погоджується з твердженням позивача, що відповідно до частини першої статті 17 Закону №1697-VII прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов'язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Крім того, суд наголошує, що відповідно до частини другої та четвертої статті 17 цього Закону Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов'язковими до виконання всіма прокурорами. Тому, суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що відповідач необґрунтовано посилається в оскаржуваному рішенні на невиконання позивачем наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19 грудня 2012 року № 4гн.

Таким чином, позивач відповідно до покладених на нього функцій, відповідав за організацію та координацію усієї діяльності Харківської місцевої прокуратури № 5. Він мав здійснювати контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні.

Згідно з відмовою від касаційної скарги від 18 серпня 2017 року за підписом Заступника прокурора області, старшого радника юстиції - ОСОБА_16 прокуратура Харківської області відмовилася від касаційної скарги на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 жовтня 2017 року відмову від касаційної скарги було задоволено, а кримінальну справу щодо ОСОБА_4 закрито.

Суд також вважає безпідставними сумніви позивача щодо невідповідності Наказу № 4гн Конституції та законам України, крім того, суд наголошує, що цей акт не підлягає державній реєстрації, оскільки не відповідає такій ознаці нормативного акта як «неперсоніфікований характер» або поширення своєї дії на необмежене коло фізичних осіб. Так, відповідно до пункту 1.4. Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2013 року № 883/5), нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Не відповідає дійсності посилання позивача на те, що в оскаржуваному рішенні відповідача відсутня оцінка висновку члена (голови) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку, оскільки це спростовується матеріалами справи. Крім того, суд наголошує, що відповідно до частини першої статті 48 Закону №1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу.

Суд не погоджується з твердження позивача, що рішення відповідача не відповідає вимогам частини четвертої статті 48 Закону №1697-VII, в якій зазначено про те, що рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення може бути прийнято не пізніше ніж, через рік із дня вчинення проступку.

В цьому питанні, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що вчинене позивачем порушення було триваючим, з 04 травня 2016 року (дата підготовчого засідання Комінтернівського районного суду м. Харкова у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4) до 25 квітня 2017 року (дата винесення ухвали Апеляційного суду Харківської області у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4) у зв'язку із наступним:

- триваюче правопорушення - це проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, яке припиняються, або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків;

- судом встановлено, що відповідно до пункту 3.1 Наказу № 4гн обов'язком позивача є здійснення контролю за процесуальним керівництвом на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні. Зазначене також підтверджується наказами позивача «Про розподіл службових обов'язків між працівниками Харківської місцевої прокуратури № 5» № 37 від 06 вересня 2016 року (пункт 1) та № 6 від 12 березня 2017 року (пункт 1);

- це порушення тривало до 25 квітня 2017 року, тоді як, оскаржуване рішення відповідача було прийнято 27 вересня 2017 року, тобто з дотриманням строків встановлених частиною четвертою статті 48 Закону №1697-VII.

Твердження позивача, що оскарженим рішенням порушені його трудові права, гарантовані Конституцією та Кодексом законів про працю України є безпідставними, оскільки судом встановлено, що рішення відповідача прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що обраний Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів вид застосованого до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення відповідає характеру вчиненого ним проступку.

Суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення від 27 вересня 2017 року № 132-дп17 прийнято Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, зокрема, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням права особи на участь у процесі його прийняття.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання незаконним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складання повного рішення суду 12 березня 2018.

Головуючий суддя Я.О. Берназюк

Судді: А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

М.І. Гриців

Л.Л. Мороз