Справа № 821/40/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/40/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області ( далі - відповідач, ГУ НП в Херсонській області), в якому просить визнати протиправними дії ГУ НП в Херсонській області щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та зобов'язати ГУ НП в Херсонській області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Ухвалою суду від 09.01.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Протокольною ухвалою суду від 29.01.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 14.02.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 21.02.2018 року вирішено продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.05.2016 р. наказом ГУ НП в Херсонській області його було звільнено зі служби в поліції з 30.05.2016 р. за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України " Про Національну поліцію" (через хворобу) на підставі Свідоцтва про хворобу від 27.04.2016 р. № 69 р/нс, яким встановлено, що захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Враховуючи, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 05.05.2016 р. № 281231 позивачу та І групу інвалідності згідно виписки з акту огляду МСЕК від 13.04.2017 р. № 288656, він 02.10.2017 р. звернувся до ГУ НП в Херсонській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням І групи інвалідності. Проте, листом від 04.12.2017 р. ГУ НП в Херсонській області відмовило йому у виплаті, оскільки інвалідність настала до моменту звільнення, а не впродовж шести місяців після звільнення. Позивач, вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся до суду з позовом та просить зобов'язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

25 січня 2018 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, яким не визнає позов та просить відмовити в його задоволенні. Відповідач вважає, що за приписами пункту 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію " у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки таке право виникає лише у разі встановлення поліцейському інвалідності у певний період, а саме протягом шести місяців після звільнення. Оскільки позивач звільнений зі служби в поліції з 30.05.2016 р., а інвалідність йому визначена 05.05.2016 р., тобто не в межах періоду, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", тому у ГУ НП в Херсонській області відсутні законні підстави для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до вказаної норми Закону України "Про Національну поліцію". Крім того, відповідач вважає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити та виплатити таку допомогу не відповідає способу захисту порушених прав позивача, встановленому ч. 1 ст. 5 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ до 06.11.2015 року.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 411 о/с ОСОБА_1 з 6 листопада 2015 року звільнено у запас Збройних сил за пунктом 64 " з" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 7 листопада 2015 року № 27 о/с ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року призначено інспектором управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції, присвоївши йому спеціальне звання майор поліції.

Свідоцтвом про хворобу ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" № 69 р/нс від 27 квітня 2016 року встановлено у ОСОБА_1 наявність захворювання, пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Актом огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 281231 від 05 травня 2016 року за результатом первинного огляду ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки Херсонської обласної МСЕК серія 10 ААА № 004640 від 05 травня 2016 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 70 відсотків у зв'язку з захворюванням, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 25 травня 2016 року № 76 о/с ОСОБА_1 звільнено з 30 травня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України " Про Національну поліцію" (через хворобу).

Актом огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 288656 від 13 квітня 2017 року за результатом повторного огляду ОСОБА_1 встановлено першу "Б" групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки Херсонської обласної МСЕК серія 10 ААА № 004654 від 04 травня 2017 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 85 відсотків у зв'язку з захворюванням, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

02 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ НП в Херсонській області з заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що 13 квітня 2017 року йому встановлено першу групу інвалідності від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

04 грудня 2017 року листом № 1160/04/10-2017 ГУ НП в Херсонській області повідомив позивача про відмову в призначені одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті) чи втрати працездатності згідно підпункту 4 пункту 1 статі 97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 р. № 580-VШ, оскільки термін визначення інвалідності становить шість місяців після звільнення, однак, позивач набув статус інвалідності до моменту звільнення.

Зазначені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погоджуючись з такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності внаслідок захворювання пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ та визначення розміру цієї допомоги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України " Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 2 липня 2015 року (далі - Закон України № 580-VІІІ), який набув чинності 07 листопада 2015 р.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 цього Закону, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 97 Закону України № 580-VІІІ встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті ( пункт 4 ч. 1 ст. 97 цього Закону).

Розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема, визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату ( підпункт "а" пункту 4 частини 1 ст. 99 цього Закону).

Відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію" та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Поліцейський вважається таким, що виконує службові обов'язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію". ( пункт 3 Порядку № 4).

Пунктом 4 розділу І Порядку № 4, в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 р. № 788, передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту. ( підпункт 4 п. 4 р.1 цього Порядку)

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії ( підпункт 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4).

Частиною 6 статі 100 Закону України № 580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

При цьому, суд звертає увагу на те, що передумовою виплати поліцейському одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, пунктами 3 та 5 розділу III Порядку № 4 передбачено, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським…

Для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2017 року позивач звернувся до керівника органу поліції за останнім місцем роботи - начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням І групи інвалідності від захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, додавши до заяви довідку про результати визначення працездатності, копію виписки з акту огляду МСЄК, копію свідоцтва про хворобу, копію паспорта, копію ідентифікаційного номеру, заяву про призначення допомоги.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 4 " Призначення і виплата ОГД" у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). ( абз. 1 пункту 1 розділу IV Порядку № 4).

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу. ( абз. 3 пункту 1 розділу IV Порядку № 4).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема: 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій. ( підпункт 2 пункту 2 розділу IV Порядку № 4).

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови. ( пункт 3 розділу IV Порядку № 4).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду вказаної заяви позивача уповноваженими працівниками ГУ НП в Херсонській області було складено та підписано два висновки про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 09.10.2017 р., проте начальником ГУНП в Херсонській області відмовлено в їх затвердженні.

Так, першим висновком про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 09.10.2017 р., на підставі пункту 4 пункту 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію" призначено одноразову грошову допомогу в сумі 144 000,00 грн. у зв'язку з інвалідністю, дата набуття права на отримання грошової допомоги - 05.05.2016 р.

Другим висновком про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 09.10.2017 р., на підставі пункту 4 пункту 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію" призначено одноразову грошову допомогу в сумі 48 000,00 грн. у зв'язку з інвалідністю, дата набуття права на отримання грошової допомоги - 04.05.2017 р.

19.02.2018 року представником представника ГУ НП в Херсонській області надано суду пояснення щодо підстав складання двох висновків, а саме, відповідач зазначає, що 05 травня 2016 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, 02.10.2017 року він звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку з чим його документи були прийняті до роботи. До заяви про виплату ОГД було додано медичні документи по встановленню І та II групи інвалідності, оскільки спочатку було встановлено II групу інвалідності, а потім, у зв'язку з погіршенням здоров'я було встановлено І групу за тим же захворюванням. Отже, два висновки складено у зв'язку з встановленням ОСОБА_1 спочатку II групи інвалідності (05.05.2016 р. ), а потім І групи інвалідності ( 13.04.2017 р.). На день складання висновків прожитковий мінімум складав 1600 грн., тому одноразову грошову допомогу призначено за II групу інвалідності в сумі 144 000,00 грн. (90 розмірів прожиткового мінімуму), другий висновок складено щодо доплати за встановлення І групи інвалідності на суму 48 000 грн. (збільшення з 90 до 120 прожиткових мінімумів), що прямо передбачено п. 8 розділу IV Порядку.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу відповідача, суд вказує про наступне.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку № 4 " Призначення і виплата ОГД" якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Підставою для такої виплати є довідка органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати, видана фінансовим підрозділом цього органу, установи, організації, підрозділу, за останнім місцем отримання ОГД.

Однак, такої довідки відповідач не складав, оскільки 02.10.2017 року позивач вперше скористався своїм правом на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням І групи інвалідності, тому відповідач мав скласти один висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з набуттям І групи інвалідності відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 288656 від 13 квітня 2017 року, як це визначено вищевказаними приписами Порядку № 4.

Крім того, суд звертає увагу, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення І групи інвалідності позивач отримав 13 квітня 2017 року, тобто після звільнення зі служби в поліції.

Водночас, як вбачається з листа від 04.12.2017 р. № 1160/04/10-2017 відповідач повідомив позивача про відмову в призначені одноразової грошової допомоги, оскільки позивач набув статус інвалідності до моменту звільнення, що не відповідає вищевказаним обставинам справи.

Отже, суд вважає, що відповідач при розгляді заяви позивача від 02.10.2017 року про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням І групи інвалідності від захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ діяв всупереч порядку та процедурі призначення і виплати ОГД, передбачених Порядком № 4 .

Щодо висновку відповідача про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання, пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію ", то суд вказує про наступне.

19.02.2018 року відповідач надав суду пояснення, відповідно до яких вважає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97, ч. 6 ст. 100 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4 позивач міг звернутись до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, як до останнього його місця проходження служби, з заявою про виплату одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня встановлення йому інвалідності, проте, за умови встановлення інвалідності протягом шести місяців після його звільнення, тобто в період з 30.05.2016 р. ( день звільнення) по 30.11.2016 р.

Проте, суд не погоджується з вказаним висновком відповідача та зазначає про наступне.

До набрання чинності Закону України " Про Національну поліцію ", тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції ( далі - Порядок № 850).

Так, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 2 -3 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Згідно п. 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Разом з тим, за змістом п. 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З огляду на викладеного, суд дійшов висновку, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установлення йому інвалідності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбачених Законом України "Про міліцію", положенням якого кореспондує Порядок № 850.

При цьому, суд зауважує, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, зі змінами та доповненнями, не суперечить положенням Постанови Кабінету Міністрів України № 850.

Разом з тим, згідно свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" № 69 р/нс від 27 квітня 2016 року ОСОБА_1 встановлено наявність захворювання, пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Актом огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 281231 від 05 травня 2016 року за результатом первинного огляду ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Актом огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 288656 від 13 квітня 2017 року за результатом повторного огляду ОСОБА_1 встановлено першу "Б" групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Отже, у період коли діяв Закон України "Про Національну поліцію", а саме, з 05.05.2016 р. у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку інвалідністю, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Крім того, оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції у Херсонській області, тому на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосовування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вказаний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, викладені у постанові від 21.02.2018 року в адміністративній справі № 127/8696/17 ( адміністративне провадження № К/9901/1500/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною 1 статі 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частин 2 та 3 статті 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 13 Конвенції гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, в даному випадку це виплата одноразової грошової допомоги в разі інвалідності поліцейського, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки, а в даному випадку виконання Закону.

Відповідно до аналізу наведених правових норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Крім того, з огляду на докази наявні в матеріалах справи, пояснення та письмові заперечення, надані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи підтверджують, а відповідачем фактично не заперечується, наявність у позивача взагалі права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з інвалідністю, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язано з проходженням служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним визнати протиправною відмову ГУНП в Херсонській області у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, суд вважає за необхідне застосувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18.03.2014 р. у справі № 21-11а14, прийнятій у подібних правовідносинах, у разі якщо звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем не розглянуто, та відповідного рішення не прийнято, - суд повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Так, в ході розгляду спірних питань судом встановлено не дотримання відповідачем порядку оформлення документів для призначення та виплати ОГД, передбачених розділами ІІІ - IV Порядку № 4, а саме, в частині складання двох висновків про призначення ОГД, які суперечать змісту заяви позивача від 02.10.2018 р. про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2018 року щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з урахуванням вищезазначених висновків суду.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував правомірність відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( місце проживання 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Нижня, 162, код рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області ( місцезнаходження 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Херсонській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" .

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 жовтня 2017 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог п. 4 ч.1 ст.97 Закону України « Про Національну поліцію».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 10.3.