Справа № 740/3396/17
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3396/17
Провадження № 2-а/740/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

позивача- Ващук Т.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнила, та просить визнати незаконними дії відповідача в частині не зарахування до її педагогічного стажу 34 років 5 місяців 26 днів роботи, що дає право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та в частині ненарахування і не виплати їй такої допомоги, та зобовязати відповідача зарахувати до її педагогічного стажу 34 роки 5 місяців 26 днів роботи та нарахувати і виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона має страховий (трудовий) стаж 41 рік 6 місяців 24 дні, з яких 34 роки 5 місяців 26 днів, - педагогічного, а саме: викладач по класу домри і ілюстратор Ніжинської музичної школи.

З 10 липня 2017 року перебуває на обліку в Ніжинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. Вважає, що вона має право на грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але відповідачем з посиланням на постанову № 909 КМ України від 04.11.1993 року їй в цьому відмовлено із зазначенням того, що посада викладача позашкільних навчальних закладів не підпадає під перелік посад, які дають право на таку допомогу.

Вважає, що дії відповідача є протиправними та незаконними, такими, що не відповідають нормам законодавства та порушують її громадянські права, які закріплені діючими нормативними актами.

Відповідач подав письмові заперечення на позов, в яких зазначає, що відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 3909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до вказаної Постанови №909 до переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться позашкільні навчальні заклади (посади: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художній керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи).

Згідно до ксерокопії трудової книжки позивача з 10.01.1984 призначено на посаду викладача по класу домри і ілюстратором Ніжинської музичної школи Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Відповідно до статуту Ніжинська дитяча музична школа належить до позашкільного навчального закладу.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою №909, посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена, тому період роботи з 10.01.1984 по 30.06.2017 викладачем по класу домри і ілюстратором Ніжинської музичної школи неможливо зарахувати до стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, так як посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком, затвердженим Постановою №909.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала за викладених в позові підстав. Представник відповідача -ОСОБА_1, в судовому засіданні вимоги позивача не визнала, посилаючись на викладене в письмових запереченнях обґрунтування.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, та відповідно до ст.90 КАС України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об*єктивному дослідженні, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданн, позивач ОСОБА_2 з 10.07.2017 року перебуває на обліку в Ніжинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України.

03.08.2017 року вона звернулася до Ніжинського ОУПФУ про нарахування грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

11.08.2017 року Ніжинське обєднане управління Пенсійного фонду України своїм листом № 76/04-В-2 повідомило, що оскільки посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМ України від 04.11.1993 №909, а тому зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відтак і до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону, на посаді викладача дитячої музичної школи - підстав немає (а.с. 12-13).

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про освіту», постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1191, а також до них підлягають застосуванню норми Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач працювала в Ніжинській дитячій музичній школі Ніжинської міської ради Чернігівської області з 10.01.1984 року на посаді викладача по класу домри і ілюстратором.

За приписами пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 було затверджено Порядок обчислення стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги.

Вказаним Порядком передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою КМУ від 0.4.11.1993 року за № 909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років» (посади: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художній керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи).

Судом встановлено, що Ніжинська дитяча музична школа Ніжинської міської ради Чернігівської області, в якій з 10.01.1984 року працює позивач ОСОБА_2, відноситься до позашкільних навчальних закладів. Посада викладача по класу домри і ілюстратор в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою №909.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підстави для зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і як наслідок до страхового стажу, що надає право на виплату грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоду роботи позивача на посаді викладача дитячої музичної школи, відсутні, а тому дії відповідача, які виразилися у відмові позивачу здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу, не можуть вважатися протиправними, незаконними та такими, що порушують її права.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем рішення про відмову ОСОБА_2 здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України, яке регулює правовідносини, які склалися між сторонами, а тому вказане рішення не може вважатися протиправним.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про освіту», ЗУ «Про позашкільну освіту», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Постанови КМ України від 06.05.2001 року № 433, Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМ України від 04.11.1993 року № 909, Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 5, 77, 241-246, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію судового рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.