Справа № 826/10822/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року № 826/10822/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді головуючого Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія»

до

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2017 адміністративну справу №826/10822/16 прийнято до провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства, а саме: щодо несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2014 року за формою 1ДФ, не відповідають дійсності, оскільки товариством у встановлений законом строк було подано вказаний розрахунок, про що свідчать квитанції №1 та №2 від 05.02.2015.

У призначене судове засідання з’явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши викладені у письмових запереченнях доводи, в яких зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу, сформовані за результатами проведеної камеральної перевірки, якою встановлено порушення граничного строку подання податкової звітності.

Суд на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії, ухвалив про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку щодо неподання (несвоєчасного подання) Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» податкового розрахунку про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, а також суми утриманого з них податку, за результатами якої складно акт від 04.02.2016 №33/1203/37897409.

У висновках до вказаного акту зазначено про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» термінів подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2014 року (граничний строк – 09.02.2015, дата фактичного подання – 22.05.2015).

За наслідками виявленого порушення, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення 18.02.2016 №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» нараховано грошове зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 510,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (тут і надалі – ПК України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацом 1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.1 ст. 5 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (п.76.1 ст. 76 ПК України).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» термінів подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2014 року (граничний строк – 09.02.2015, дата фактичного подання – 22.05.2015).

Так, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків (п.18.1, п.18.2 ст.18 ПК України).

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків. У визначених цим Кодексом випадках розрахунки подаються в електронному вигляді (п.51.1, п.51.2 ст.51 ПК України).

Приписами п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Як наслідок, відповідно до п.119.2 ст.119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

У той же час, за твердженнями представника позивача, звіт №1 ДФ Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2014 року було надіслано на квартальному бланку «звітний документ» до контролюючого органу 05.02.2015, що підтверджується квитанцією №1 щодо отримання звіту позивача на центральному рівні Державною податковою службою України 05.02.2015 (а.с. 11 том 1) та квитанцією №2, якою повідомлено про прийняття електронного звіту на районному рівні ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с. 12 том 1).

Водночас, 22.05.2015 позивачем засобами електронного зв’язку надіслано уточнюючий звіт №1 ДФ Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2014 року, прийнятий контролюючим органом, що підтверджується квитанціями №1 та №2 (а.с. 34-35 том 1).

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що звіт №1 ДФ Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2014 року з ознакою «звітний» подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» у межах граничного для цього строку, а саме: 05.02.2015, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №1 та №2. Іншого з відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

Внаслідок викладеного, суд дійшов до висновку, що прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 05.07.2016 №0.0.578192813, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., який підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 18.02.2016 №.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «П.Р.С. і Компанія» (, адреса: 04212, м. Київ, вулиця Маршала Тимошенка, будинок 21, корпус 12, літера А, офіс 201) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 58).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок