Справа № 826/481/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

01 березня 2018 року 14:00 № 826/481/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест"

до Служби безпеки України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

за участю представників сторін:
представник позивача: Скрипко Т.Ю.
представник відповідача: Радіонова А.О., Ченцова А.О.

Відповідно до частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01.03.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест" (надалі Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України (надалі Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо залишення без відповідного реагування та відповіді численних звернень Позивача, зазначених у позові; зобов`язати Відповідача вчинити дії, зазначені у зверненнях Позивача, а саме: належним чином розглянути вказані звернення, письмово поінформувати про результати їх розгляду і суть прийнятих рішень, провести звірку взаємної заборгованості (розрахунків).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 03.02.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 24.04.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 24.04.2017 р., фіксування судового засідання не здійснювалось у зв`язку з тим, що в судове засідання не з`явилися представники сторін, розгляд справи відкладено 07.08.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 07.08.2017 р. розгляд справі відкладено на 02.10.2017 р.

В судовому засіданні 02.10.2017 р. Судом зобов`язано Позивача привести позовні вимоги у відповідності до вимог ст. 105, ст. 106 КАС України (в редакції станом на жовтень 2017 р.), розгляд справи відкладено на 10.10.2017 р.

Позивачем 10.10.2017 р. подано заяву про уточнення позовних вимог в яких просить суд: Визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо залишення без відповідного реагування та відповіді наступних листів Позивача: від 24.06.2016 №17/03-27; від 12.09.2016 №17/03-29; від 21.09.2016 №17- 03/30; від 24.10.2016 №17-03/30-01; від 09.11.2016 №17/03-31; від 11.11.2016 №17/03-32 (копії яких та копії доказів їх отримання наявні у матеріалах справи), а також листів від 12.12.2016 №17/03-33 та від 12.12.2016 №17/03-34, направлених на адресу Відповідача в порядку, передбаченому ст. 33 ЗУ «Про інформацію»; зобов`язати Відповідача вчинити дії, зазначені у зверненнях Позивача, а саме: належним чином розглянути вказані звернення, письмово поінформувати про результати їх розгляду і суть прийнятих рішень, провести звірку взаємної заборгованості (розрахунків).

В судовому засіданні 10.10.2017 р. Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 20.11.2017 р. для надання часу представнику Відповідача ознайомлення з заявою про уточнення позовних вимог та підготовлення заперечень.

В судовому 20.11.2017 р. представником Відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, Судом розглянуто дане клопотання та відмовлено в задоволенні клопотання, розгляд справи відкладено на 18.12.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 20.11.2017 р. фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. на лікарняному, розгляд справи відкладено на 30.01.2018 р.

В судовому засіданні 30.01.2018 р. Судом оголошено перерву в розгляді справи до 01.03.2017 р. для підготовки до судових дебатів.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що на інформаційний запит Відповідачем не надано жодної відповіді, що є порушенням норм чинного законодавства.

Представники Відповідача проти позовних вимог заперечували в повному обсязі та зазначають, що відповіді надано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:
Позивач зазначає, що за результатами внутрішньої ревізії фінансово-господарської діяльності одного із структурних підрозділів Служби безпеки України Головою Служби безпеки України надано доручення керівництву підрозділу (в/ч Р-9163 - один із структурних підрозділів СБУ) щодо вжиття заходів, спрямованих на погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «СФЕРА БУД ІНВЕСТ» нібито встановленої суми заборгованості у розмірі 1770675,98 гривень до 1 липня 2016 року.

Листом від 24 червня 2016 року за № 17/03-27 Позивач звернувся до Служби Безпеки України з проханням надати відповідне доручення щодо проведення остаточних розрахунків, який отриманий Відповідачем через фельд`єгерську службу 24 червня 2016 року, згідно реєстру №б/н від 24.06.2016 р.

Крім того, Позивач звернувся з Листом від 12 вересня 2016 року за № 17/03-29, до керівництва в/ч Р-9163 щодо розгляд питання про проведення остаточних розрахунків. Даний лист отримано в/ч Р-9163 через фельд`єгерську службу 12 вересня 2016 року.

Позивачем направлено Лист від 21 вересня 2016 року за № 17/03-30 на адресу Голови Служби безпеки України, у зазначеному листі містилася інформація про відсутність відповіді на раніше надісланий лист від 24 червня 2016 року за № 17/03-27 та висловлено прохання вжити дієвих заходів, спрямованих на реальне вирішення існуючої проблемної ситуації щодо остаточних розрахунків. Даний лист отримано Відповідачем через фельд`єгерську службу 12 вересня 2016 року, що підтверджується реєстром №б/н від 21.09.2016 р.

Також, 24 жовтня 2016 року Позивач Листом за № 17/03-30-01 звернувся до керівництва в/ч Р-9163 стосовно повернення Позивачу матеріальних цінностей, з проханням у стислий термін повідомити про результати розгляду листа і суть прийнятого рішення.

Позивач Листом від 09 листопада 2016 року за № 17/03-31 звернувся до керівництва в/ч Р-9163 про реалізацію результатів ревізії та здійснення остаточних розрахунків, в якому зазначено прохання поінформувати Позивача про результати розгляду звернення і суть прийнятого рішення, який отриманий в/ч Р-9163 через фельд`єгерську службу.

Крім того, 11 листопада 2016 року Листом за № 17/03-32 Позивач звернувся із листом на ім`я Голови Служби безпеки України з проханням вжити дієвих заходів досудового вирішення питання щодо погашення заборгованості, який отриманий Відповідачем 11 листопада 2016 року.

Позивач Листом від 12 грудня 2016 року за № 17/03-33 звернувся до Голови Служби безпеки України про надання інформації на звернення Позивача від 24.06.2016 р. №17/03-27, від 21.09.2016 р. №17/03-30, від 11.11.2016 р. №17/03-32.

Також, Позивачем Листом від 12 грудня 2016 року за № 17/03-34 звернувся до керівництва в/ч Р-9163 про надання інформації на звернення Позивача від 06.06.2016 р. №17/03-25, від 12.09.2016 р. №17/03-29, від 24.10.2016 р. №17/03-30, від 09.11.2016 р. №17/03-31.

Позивач зазначає, що станом на грудень 2016 р. Відповідачем не надано жодної відповіді на вищезазначені звернення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно до ст. 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Забороняється вилучення і знищення друкованих видань, експонатів, інформаційних банків, документів з архівних, бібліотечних, музейних фондів, крім встановлених законом випадків або на підставі рішення суду.

Право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб`єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі - Закон №2939) встановлено, що публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 4 Закону №2939, суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень. Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів (ч. 1 ст. 5 Закону №2939).

Статтею 10 Закону №2939 визначено, що за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації.

Згідно з ст. 20 Закону №2939 за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядників інформації для цілей цього Закону (суб`єкти владних повноважень, юридичні особи).

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу вищезазначених норм права, Суду приходить до висновку, що обов`язковими умовами, за яких інформація набуває ознаки публічної є її отримання (створення) в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або фактична наявність такої у розпорядженні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації чи така становить публічний інтерес.

Судом досліджено Листи Позивача: від 24.06.2016 №17/03-27; від 12.09.2016 №17/03-29; від 21.09.2016 №17- 03/30; від 24.10.2016 №17-03/30-01; від 09.11.2016 №17/03-31; від 11.11.2016 №17/03-32, які надіслані на адресу Відповідача та встановлено, що вони за своїм змістом є претензіями щодо не виконання умов Договору, а тому запитувана Позивачем інформація не є публічною у розумінні Закону №2939-VI.

Крім того, Суд звертає увагу, що під час розгляду справи не встановлено, а сторонами не доведено, що інформація (Листи Позивача: від 24.06.2016 №17/03-27; від 12.09.2016 №17/03-29; від 21.09.2016 №17- 03/30; від 24.10.2016 №17-03/30-01; від 09.11.2016 №17/03-31; від 11.11.2016 №17/03-32), яку просив надати Позивач становить суспільний інтерес.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправних дій Відповідача щодо не надання інформації на Листи Позивача: від 24.06.2016 №17/03-27; від 12.09.2016 №17/03-29; від 21.09.2016 №17- 03/30; від 24.10.2016 №17-03/30-01; від 09.11.2016 №17/03-31; від 11.11.2016 №17/03-32 та зобов`язати надити відповідь не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним дій Відповідача щодо не надання відповіді на звернення Позивача викладених в Листах: від 12.12.2016 №17/03-33 та від 12.12.2016 №17/03-34 та зобов`язати надати відповідь, Суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем на адресу Відповідача та командира в/ч Р-9163 надіслано Листи: від 12.12.2016 р. №17/03-33 та від 12.12.2016 р. №17/03-34, які за змістом є ідентичними, а отже не підлягають окремому дослідженню (надалі Листи від 12.12.2016 р.).

В Листах від 12.12.2016 р. Позивач просив надати наступну інформацію: «На підставі ч. 2 ст. 34 Конституції України, статей 9 та 32 Закону України "Про інформацію" прошу надати необхідну мені наступну письмову інформацію, що стосується діяльності СБ України щодо розгляду моїх звернень, а саме: Чи розглядалися мої вищезазначені звернення? Чи перевірялись викладені у зверненнях факти? Якщо мої звернення розглядалися, то які заходи вжиті за результатами їх розгляду, і разом з цим прошу надіслати копії відповідей, які мали бути надіслані на мою адресу. Якщо розгляд моїх звернень не проводився, то чи притягалися Вами посадові особи, винні у порушенні законодавства про звернення громадян до відповідальності?».

Відповідачем надано Суду Лист від 13.11.2017 р. №7/5899 за підписом командира в/ч Р-9163 щодо розгляду звернень Позивача (налі - Лист №7/5899).

В Листі №7/5899 зазначено наступне: «З метою врегулювання адміністративного спору за позовом ТОВ «Сфера Буд Інвест» до СБУ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, військовою частиною Р 9163 розглянуто звернення від 24.06.2016 № 17/03-27, від 12.09.2016 № 17/03-29, від 09.11.2016 № 17/03-31, від 11.11.2016 № 17/03-32, від 12.12.2016 № 17/03-33, від 12.12.2016 № 17/03-34, від 21.09.2016 № 17-03/30. За результатами розгляду повідомляємо таке. Щодо проведення остаточних взаєморозрахунків за додатково виконані роботи. Порушене у зверненнях питання проведення остаточних взаєморозрахунків за додатково виконані роботи є спірним та не підтверджене належними доказами. Щодо проведеного експертного будівельно-технічного дослідження розрахунку договірних цін. З висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.06.2016 № 6471/16-43 не погоджуємось, оскільки проведеною на замовлення військової частини Р 9163 експертною оцінкою кошторисних документів (від 08.12.2016 № 00-2028-16/ЕО/КД) встановлено невідповідність робіт, пред`явлених до оплати, завищення їх обсягів та вартості. Щодо розгляду звернень, перевірки фактів, викладених в них, та притягнення посадових осіб, винних у порушенні законодавства про звернення громадян. Зазначені вище звернення розглянуті, факти, викладені в них, перевірено належним чином. Також необхідно зазначити, що численні звернення, які надійшли від ТОВ «Сфера Буд Інвест», велика кількість кошторисної документації, необхідність проведення належної перевірки фактів, зазначених у зверненнях, призвели до затримки у наданні відповідей на зазначені звернення.».

Судом досліджено Лист від 13.11.2017 р. №7/5899 за підписом командира в/ч Р-9163 та встановлено, що Відповідачем не надано Позивачу в повному обсязі відповідь на його звернення викладених в Листах від 12.12.2016 р. №17/03-33 та від 12.12.2016 р. №17/03-34.

Водночас Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана Судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження Відповідача.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, Суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії», відповідно до яких, саме орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом: Зобов`язати Службу безпеки України розглянути листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест" від 12.12.2016 р. №17/03-33 від 12.12.2016 р. №17/03-34.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест" (адреса: 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 54, кім. 503-А; ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Службу безпеки України розглянути листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест"від 12.12.2016 р. №17/03-33 від 12.12.2016 р. №17/03-34.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути зі Служби безпеки України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Буд Інвест" (адреса: 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 54, кім. 503-А; ) судові витрати у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук