Справа № 414/243/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року справа №414/243/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л. В., суддів Гайдара А.В., КазначеєвА Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 21 лютого 2018 року у справі № 414/243/18 (головуючий І інстанції Ковальов В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взвода № 2 роти № 4 батальона УПП в м. Северодонецьк лейтенанта поліції Оридорога Наталії Романівни про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взвода № 2 роти № 4 батальона УПП в м. Северодонецьк лейтенанта поліції Оридорога Наталії Романівни (надалі відповідач) в якому просив: поновити строк на оскарження постанови відповідача від 13.11.2017 року серії АР № 236798, визнати дії відповідача щодо накладення адміністративного стягнення відповідно до постанови від 13.11.2017 року серії АР № 236798 незаконними, скасувати постанову відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 1-2).

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 21 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взвода № 2 роти № 4 батальона УПП в м. Северодонецьк лейтенанта поліції Оридорога Наталії Романівни про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду у зв`язку з пропуском десятиденного строку звернення до суду (а.с. 45-46).

Вважаючи вищезазначену ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що про існування оскаржуваної постанови серії АР № 236798 від 13.11.2017 року він дізнався 23.01.2018 року під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 425/3029/17. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що про існування спірної постанови він знав ще 18.01.2018 року, оскільки саме 18.01.2018 року укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги, звертаючи увагу суду апеляційної інстанції, що в даті договору існує помилка. За таких обставин, апелянт вважає, що строк для звернення до суду про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення повинен обчислюватися саме з 23.01.2018 року, а не з 18.01.2018 року, як зазначив суд першої інстанції (а.с. 50-51).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності п.2 ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами в межах та доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

13 листопада 2017 року інспектором взводу № 2 роти № 4 батальона УПП в м. Северодонецьк лейтенантом поліції Оридорога Наталією Романівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 236798 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 1 СТ. 126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

З адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови ОСОБА_1 звернувся 02 лютого 2018 року. В адміністративному позову просив поновити строк на оскарження постанови від 13.11.2017 року серії АР № 236798.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов до висновку, що станом на 18 січня 2018 року позивач знав про існування спірної постанови, оскільки в цей день між ОСОБА_1 та адвокатом Брошко І.В. укладено договір про надання правової допомоги, але до суду він звернувся лише 02 лютого 2018 року, тобто з пропуском строку, визначеного чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 цієї статті визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що позивачу, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було повідомлено, що на нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення, тобто фактично зазначає, що у день складання спірної постанови, остання не була вручена позивачу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірній постанові, копія якої наявна в матеріалах справи, а саме, у графі 10 «Копію постанови мною отримано» наявний підпис. В постанові також зазначено, що у графі «копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих.. № 7979/111/36/01-2017 від 13.11.2017 року.

Таким чином, судом першої інстанції не з`ясовано, кому належить підпис у графі 10 «Копію постанови мною отримано» спірної постанови.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що про існування спірної постанови він дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи № 425/3029/17, яке відбулось 23 січня 2018 року.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що суд першої інстанції належним чином не досліджено, коли саме позивачем отримано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 236798 від 13 листопада 2017 року та дійшов передчасного висновку про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2018 року.

Керуючись статтями 286, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 21 лютого 2018 року у справі № 414/243/18 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв