Справа № 2а-0770/2874/11
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 рокум. Ужгород№ 2а-0770/2874/11

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю представників

позивача: Буря О.О. (довіреність від 18.12.2017 року № 554/7/07-13-10-00-15)

брав участь прокурор Стойко П.М. (посвідчення № 042966)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про застосування санкцій та конфіскації грального обладнання, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 березня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 19 березня 2018 року.

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Закарпатської області (ухвалою суду від 28 жовтня 2013 року (протокольно, журнал судового засідання від 28.10.2013 року, а.с.24 Т.2) замінено на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, в подальшому ухвалою суду від 4 липня 2016 року (протокольно, журнал судового засідання від 04.07.2016 року (а.с.161-167 Т.2) замінено на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, далі - позивач, ДПІ у Тячівському районі) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою (а.с.3 Т.1) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2.) про застосування штрафних санкцій за порушення норм Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" у розмірі 8000 мінімальних заробітних плат, що становить 7680000,00 грн., з конфіскацією в дохід держави 5 гральних апаратів, 1 рулетки та коштів отриманих від грального бізнесу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року у справі № 2а-0770/2874/11 (головуюча - суддя Калинич Я.М., а.с.34-37 Т.2) адміністративний позов ДПІ у Тячівському районі до ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 кошти у сумі 7680000,00 грн. та конфісковано в дохід держави 5 гральних автоматів та електронну рулетку, які знаходяться на зберіганні в ДПІ у Тячівському районі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року (а.с.65-67 Т.2) постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року у справі № 2а-0770/2874/11 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.11.2015 року (а.с.105-108 Т.2) скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судові рішення скасовано з тих підстав, що судами не враховано обставин щодо фактичної організації та проведення азартних ігор саме відповідачем, не встановлено чи підпадають гральні пристрої під дію Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", не встановлено обставини щодо приналежності гральних пристроїв на праві власності відповідачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і надалі в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, чинній на час постановлення судового рішення, далі - КАС України), висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої інстанції при розгляді справи.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. від 03.12.2015 року (а.с.110-111 Т.2) адміністративну справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи.

У зв'язку з припиненням повноважень головуючого - судді Скраль Т.В., справу передано для повторного автоматичного розподілу (розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу, а.с.220 Т.2) та за його результатами передано на розгляд судді Рейті С.І. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а.с.221 Т.2).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора (які позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити), всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 25 травня 2011 року під час відпрацювання території обслуговування та огляду приміщення за адресою: с. Нижня Апша (Діброва), вул. Думбрава, 154, посадовими особами відділу податкової міліції ДПІ у Тячівському районі виявлено п'ять гральних автоматів та електронну рулетку для надання послуг у сфері грального бізнесу, на одному з яких громадянином ОСОБА_3 здійснювалась азартна гра, що стало підставою для висновку про порушення відповідачем, який орендує зазначене приміщення, вимог Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" щодо заборони грального бізнесу та участі в азартних іграх.

На момент проведення огляду 25.05.2011р. на місці діяльності відсутні документи, що свідчать про походження гральних засобів. Приміщення в будівлі АЗС, що знаходяться за адресою: с. Н.Апша, вул. Думбрава, 154, згідно пояснень гр. ОСОБА_4, належать на праві власності її батькові ОСОБА_5 Згідно договору оренди від 19.04.2011 року №1, ФОП ОСОБА_2 орендує у ФОП ОСОБА_5 приміщення за вищевказаною адресою. Згідно технічного паспорту та плану-схеми вищевказаної будівлі, приміщення, яке орендує ФОП ОСОБА_2, позначене "1-5", має загальну площу 15,8 м.кв. Згідно пояснень гр. ОСОБА_4 у вказаному приміщенні і були розміщені гральні апарати та електронна рулетка, де і здійснював свою діяльність ФОП ОСОБА_2, що підтверджується копією технічного паспорта та план-схемою.

Судом встановлено, що 29 червня 2011 року Тячівським районним судом Закарпатської області по справі №3-1124/11 було прийнято постанову, якою встановлено в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 164 КУпАП - провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, зокрема надання 25.05.2011р. в с. Нижня Апша, вул. Думбрава, 154 приблизно о 21-й годині послуг на 5-ти ігрових атракціонах та електронній рулетці 25.05.2011 р. в орендованому приміщенні на АЗС "МАН" та накладено на ОСОБА_2 штраф у розмірі 500,00 грн. без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва та сировини, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Тобто, Постановою Тячівського районного суду від 29.06.2011р. по справі №-1124/11, яка набрала законної сили та є сплаченою в повному обсязі ОСОБА_2, встановлено факт надання послуг саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 25.05.2011 року в с. Нижня Апша, вул. Думбрава, 154 послуг на 5-ти ігровх атракціонах та електронній рулетці в орендованому ним приміщенні на АЗС "МАН". Свою вину ОСОБА_2 визнав та розкаявся у вчиненому.

Згідно ч. 6 ст. 78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №3-1124/11 встановлено факт надання послуг фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 25.05.2011 року в с. Нижня Апша, вул. Думбрава, 154 послуг на 5-ти ігровх атракціонах та електронній рулетці в орендованому ним приміщенні на АЗС "МАН", тобто, діяння мало місце та вчинене таке саме відповідачем, в зв'язку з чим судом відхиляються також доводи відповідача щодо не вчинення ним таких діянь, як і доводи вчинення таких іншою особою, зокрема, ОСОБА_6, який нібито також орендував частину приміщення в с. Нижня Апша, вул. Думбрава, 154, де проводились діяльність з надання послуг на гральних атракціонах без дозвільних документів, що встановлено судовим рішенням.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з приписів Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" від 15 травня 2009 року № 1334 - VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон 1334), згідно ст. 2 якого - встановлена заборона в Україні грального бізнесу та участі в азартних іграх.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до змісту ст. 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема, як вилучення прибутку (доходу) та адміністративно-господарський штраф.

Згідно з ч. 2 ст. 241 ГК України перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" встановлено, що під гральним бізнесом слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

Відповідно до ст. 1 Закону 1334 під гральним бізнесом слід розуміти діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку, а під азартною грою - будь-яку гру, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для накладення адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу та вилучення прибутку (доходу) є адміністративне правопорушення у вигляді організації та проведення на території України азартних ігор, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз).

Абзацом четвертим ч. 4 Прикінцевих положень Закону 1334 Кабінет Міністрів України зобов'язано прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону. Оскільки на час розгляду справи нормативно -правових актів, які б забезпечували реалізацію норм вищезазначеного Закону, зокрема визначали б порядок здійснення перевірки, порядок доведення обставини здійснення організації та проведення азартних ігор, під час розгляду справи не прийнято, суд доходить висновків, що застосуванню підлягають загальні норми Кодексу адміністративного судочинства України щодо доказів.

При цьому, для кваліфікації діяльності суб'єкта підприємницької діяльності як грального бізнесу необхідна наявність одночасно трьох обов'язкових умов, а саме - діяльність з організації та проведення азартних ігор; здійснення такої діяльності організаторами азартних ігор-суб'єктами підприємницької діяльності; метою такої діяльності є отримання прибутку.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ст. 218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Фактично відповідач займався видом господарської діяльності, відносно якої існує спеціальна заборона, встановлена законом.

Таким чином, дії відповідача спрямовані на створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор. Відповідач є учасником господарських правовідносин, який повинен нести відповідальність, яка передбачена діючим законодавством, тобто Законом 1334.

Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність факту здійснення відповідачем підприємницької діяльності з проведення азартних ігор з метою отримання прибутку та про доведеність факту самої азартної гри.

Відповідно до ст. 3 Закону 1334 до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2011 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 960,00 грн. (з 1 квітня 2011 року, станом на час виявлення правопорушення), відповідно, санкції у вигляді штрафу розраховуються наступним чином: 960 грн. х 8000 - 7680000,00 грн. Застосування фінансових санкцій, зазначених у ч. 1 цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів міліції та/або органів доходів і зборів (ст.3 Закону 1334).

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується факт порушення вимог ст.2 Закону 1334, що полягає у наданні послуг у сфері грального бізнесу та правомірність застосування санкцій у розмірі 8000 мінімальних заробітних плат у сумі 7680000 грн.

Стосовно вимоги позовної заяви про конфіскацію грального обладнання, суд констатує наступне: санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає в примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. А відтак, за правопорушення, вчинене однією особою, не може притягатись до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

З огляду на наведене, не підлягає конфіскації на підставі ч. 1 ст. 3 Закону 1334 гральне обладнання, яке, хоча і використане суб'єктом підприємницької діяльності під час вчинення ним порушення заборони на ведення грального бізнесу в Україні, але при цьому належить на праві власності іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача. Позивачем доведено, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, доведено факт порушення відповідачем вимог Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", що полягає у наданні послуг у сфері грального бізнесу та правомірність звернення до суду з позовом про застосування фінансових санкцій, зазначених у ч. 1 цієї статті, у розмірі 8000 мінімальних заробітних плат, що складає (станом на час звернення до суду) суму 7680000 грн. та позов у цій частині підлягає задоволенню, в той же час, ДПІ у Тячівському районі не доведено обставин щодо приналежності грального обладнання на праві власності саме ФОП ОСОБА_2, в зв'язку з чим в задоволенні позовної вимоги про його конфіскацію слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 47, 77, 78, 139, 243, 246, 353 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська обл., м. Тячів, вул. Армійська, 2 код 39594069) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про застосування санкцій та конфіскації грального обладнання -- задовольнити частково.

2. Застосувати до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 7680000,00 грн. (сім мільйонів шістсот вісімдесят тисяч гривень).

3. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті