Справа № 308/11888/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1407/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2017 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Фазикош О.В., м. Ужгород, повний текст рішення виготовлено та підписано 16 січня 2018 року) у справі №308/11888/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язків заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України Уретій Сергія Володимировича про визнання незаконними та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов'язків заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України Уретій Сергія Володимировича в якому просила скасувати постанову про порушення митних правил №1855/30500/17 від 15.11.2017 року, якою позивачку визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 470 МК України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконуючого обов'язків заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України Уретій Сергія Володимировича про визнання незаконними та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржила позивачка, яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить таке скасувати та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що транспортний засіб марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2 на територію України не ввозила, перебувала у вказаному транспортному засобі в якості пасажира. Позивач зазначає, що жодного відношення до автомобілю не має, місце його перебування їй не відоме.

Крім того, апелянт вважає, що до неї не може бути застосоване адміністративне стягнення за ч.3 ст.470 МК України, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-481.485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2017 року о 13 годині 32 хвилини на територію митного поста "Тиса" Закарпатської митниці ДФС з України заїхав легковий автомобіль марки "OPEL" моделі «ASTRA», р.н. TV836DG в якості пасажира переміщувалась громадянка України ОСОБА_1. Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянки України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3), наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 02.06.2016 р. № 07-70-63/45-2448 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 23.04.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2.

Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI та згідно витягу із відомчої підсистеми Держмитслужби (ДФС) системи Аркан встановлено, що 23.04.2016 року гр. ОСОБА_1 слідувала на митну територію України через митний пост «Ужгород» у транспортному засобі реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Від надання письмового пояснення громадянка України ОСОБА_1 відмовилась згідно статті 63 Конституції України.

Факт ввезення саме гр. України ОСОБА_1 23.04.2016 року вказаного автомобіля у митному режимі «транзит» також підтверджується протоколом опитування від 20.07.2017 старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, яка здійснювала митний контроль та оформлення легкового автомобіля марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2.

Позивач підтвердила факт перетинання кордону 23.04.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС. Однак стверджувала, що підсідала в транспортний засіб «VW», моделі «GOLF», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2 біля магазину «Дьюті Фрі», оскільки перетинати митний кордон в даному пункті пропуску можна лише на автомобілі, при цьому стверджує, що власника автомобілю вона не знає.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з частиною 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

Колегія суддів вважає, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім цього, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх офіційного виявлення, тобто з часу фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого митним органом у встановленому порядку.

Враховуючи наведені обставини справи, апеляційний суд вважає, що вчинене позивачкою порушення частини 3 статті 470 МК України було триваючим та фактично виявленим лише 30.06.2017, що зафіксовано в постанові у справі про порушення митних правил № 1855/30500/17 від 15.11.2017, тому строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідачем не пропущено.

Доводи апелянтки в частині того, що у неї відсутні будь-які документи, що підтверджують її право на автомобіль марки "VW", моделі "GOLF", номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2, є безпідставними.

Згідно п. 1.1. ч. 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, встановлено, що у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Крім того, факт ввезення позивачкою 30.06.2016 вказаного автомобіля у митному режимі "транзит" підтверджується протоколом опитування від 20.07.2017 головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, яка здійснювала митний контроль та оформлення легкового автомобіля марки "VW", моделі "GOLF", номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2 у напрямку "в'їзд в Україну". Згідно вказаного протоколу, інспектор Живущак І.М. зазначила, що вказаний автомобіль був оформлений на громадянку ОСОБА_1, оскільки вона зазначена у поданих документах власником цього автомобіля або уповноваженою особою.

Таким чином зазначені в апеляційній скарзі факти того, що в автомобілі марки "VW", моделі "GOLF", номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_2, позивака слідувала у якості пасажира, та те що про оформлення даного автомобіля на її ім'я їй не було відомо, не підтверджено.

Також суд апеляційної інстанції щодо подання позивачкою заяв щодо вчинення відносно її шахрайських дій зазначає, що подана заява не є підтверджуючим документом. Адже, підтверджуючим документом в даному випадку повинні бути рішення, які набрали законної сили про притягнення винних осіб у вчиненні шахрайських дій, відносно позивачки, до відповідальності передбаченої чинним законодавством України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про порушення митних правил №1855/30500/17 від 30 червня 2017 року є обґрунтованою та законною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.243, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2017 року у справі №308/11888/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш