Справа № 808/3411/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 лютого 2018 року Справа № 808/3411/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Горбової І.С.

представника позивача: Нестриженого А.В.

представника відповідача: Радової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ»

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВЄНОМЄТ МЕТАЛ" (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00002414 від 19.04.2016.

В обґрунтування позову посилається на необґрунтованість висновків Актів перевірки підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Бізнес Лайт Груп», що відображені в податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року, а саме відносно того, що відносини з постачання товарів від ТОВ «Глобал Інвест Груп», ТОВ «Бізнес Лайт Груп» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову з підстав викладених у запереченнях (вх. №7355 від 13.03.2017) та відзиві на позов (вх. №3411 від 01.02.2018).

В обґрунтування позову посилається на висновки Акту перевірки ПП «Вєномєт Метал» від 03.03.2016 №13/22-03/30958428, якими встановлено не підтвердження придбання товару ПП «Вєномєт Метал» у ТОВ «Глобал Інвест Груп», ТОВ «Бізнес Лайт Груп» на загальну суму 3213780 грн., у т.ч. ПДВ 535630 грн. та зроблено висновок, що внаслідок віднесення до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 535630 грн. платником порушено вимоги пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст .198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 , п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 535630 грн. До того ж, звертає увагу, що в межах процедури адміністративного оскарження відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань, що стали предметом оскарження. За результатами проведеної перевірки складено Акт від 06.07.2016 №41/14/30958428, висновки якого підтвердили висновки Акту від 03.03.2016 №13/22-03/30958428. Таким чином, вважає, що спірне рішення прийнято відповідачем правомірно.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, у період з 19.02.2016 року по 25.02.2016 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі направлення від 19.02.2016 №48, наказу №62 від 19.02.2016 згідно із вимогами пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПП «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Бізнес Лайт Груп», що відображені у податковій декларації з ПДВ за червень 2015 р., за результатами якої складено Акт від 03.03.2016 року № 13/22-03/30958428.

У висновках Акту перевірки встановлено порушення вимог пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст .198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 , п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит, що призвело до заниження податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 535 630 грн.

На підставі Акту перевірки від 03.03.2016 року № 13/22-03/30958428, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2016, яким донараховано підприємству податок на додану вартість у сумі 535 630 грн. та фінансових санкцій у розмірі 50% від суми донарахованого податку - 267 815 грн.

Директором підприємства було надано скаргу №24/08-3 від 24.05.2016 до ГУ ДФС у Запорізькій області на прийняте за актом перевірки податкове-повідомлення-рішення.

В доповнення до скарги до ГУ ДФС у Запорізькій області було надано Лист №10/06-1 від 01.06.2016 у якому зазначено, що у підприємства на складі наявний вимірювальний інструмент, який було придбано у ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Бізнес Лайт Груп», але зазначений факт не знайшов відображення у акті перевірки від 03.03.2013.

В період з 04.07.2016 по 05.07.2016 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі повідомлення від 04.07.2016 №15/10/08-30-14, наказу №226 від 04.07.2016, згідно з вимогами пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та у зв'язку з отриманням Листа ГУ ДФС у Запорізькій області №1981/10/08-01-10-01-11 від 14.06.2016 проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ПП «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ» з питань, які не були досліджені під час проведення позапланової перевірки, яка проводилась з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Бізнес Лайт Груп», що відображені у податковій декларації з ПДВ за червень 2015 р.

За результатом проведеної перевірки прийнято Акт від 06.07.2016 №41/14/30958428, у висновках якого вказано, що проведеною невиїзною перевіркою з урахуванням наданих додаткових документів, повністю підтверджено порушення встановлені актом позапланової перевірки №13/22-01/30958428, а саме: пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст .198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 , п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України перевіряємим підприємством завищено податковий кредит, в результаті чого занижено податок на додану вартість за червень 2015 року на суму 535 630 грн.

Не погоджуючись із такими висновками контролюючого органу та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Із змісту Акту перевірки з'ясовано, що відповідно до договору поставки № 27/05-1 від 27.05.2015 року, укладеного між позивачем і ТОВ «Глобал Інвест Груп», ПП «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ» одержало вимірювальний інструмент.

Поставка відбувалась на загальну суму 3 042 180 грн. відповідно до видаткових накладних: № 17 від 26.06.2015 року на суму 223 782 грн.; № 18 від 26.06.2015 року на суму 326 898 грн.; № 19 від 26.06.2015 року на суму 362 400 грн.; № 20 від 26.06.2015 року на суму 362 400 грн.; № 21 від 26.06.2015 року на суму 407 700 грн.; № 22 від 26.06.2015 року на суму 453 000 грн.; № 23 від 26.06.2015 року на суму 453 000 грн.; № 24 від 26.06.2015 року на суму 453 000 грн.

Перевезення товару здійснювалось згідно товарно-транспортної накладної №26/1 від 26.06.2015 року.

Відповідно до договору поставки № 25/06-2 від 25.06.2015 року, укладеного між позивачем і ТОВ «Лайт Бізнес Груп», ПП «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ» одержало вимірювальний інструмент. Поставка відбувалась відповідно до видаткової накладної №42 від 26.06.2015 року на суму 171 600 грн. Перевезення товару здійснювалось згідно товарно-транспортної накладної № 26/5 від 26.06.2015 року.

Як свідчить Акт перевірки, всі вказані вище, а також інші первинні документи були в повному обсязі надані ДПІ для перевірки.

ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Лайт Бізнес Груп» на момент укладення і виконання договору були зареєстровані в ЄДРПОУ і здійснювали господарську діяльність.

ТОВ "Глобал Інвест Груп" на виконання договору від 27.05.2015 р. №27/05-1 виписало 26.06.2015 в адресу ПП «Вєномєт Метал» податкові та видаткові накладні на поставку вимірювального інструменту на загальну суму 3 042 180 грн., у тому числі ПДВ 507 030 грн. Суми податку на додану вартість за податковими накладними включені до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року у розмірі 507030 грн.

Товариством здійснено розрахунок за отриманий товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Глобал Інвест Груп» відповідно до платіжного доручення №246 від 24.06.2015 на суму 300 000 грн. та шляхом передачі векселів: АА 2343777 від 02.12.2015 на суму 800 000 грн.; АА 2343778 від 02.12.2015 на суму 800 000 грн.; АА 2343779 від 03.12.2015 на суму 800 000 грн.; АА 2343780 від 04.12.2015 на суму 738 392 грн. 50 коп.

ТОВ «Лайт Бізнес Груп» передано вескель від 07.12.2015 на суму 171 600 грн.

Як стверджує представник відповідача, за результатами відпрацювання постачальника ТОВ "Глобал Інвест Груп" та на підставі узагальненої податкової інформації ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 15.10.2015 №2774/7/26-54-22-05/39528373 за періоди декларування ПДВ травень - серпень 2015 року з'ясовано, що платником формувався податковий кредит за рахунок операцій з придбання товару (труби, муфти, ядра арахісу, акумулятори, борошно і т.д.) у підприємств з «ознаками фіктивності» та декларувались операції з реалізації вимірювального інструменту, бензину, послуг (юридичних, з благоустрою території, будівельних, з оцінки технічного стану конструкцій) (шляхом підміни номенклатури) в адресу покупців, у зв'язку з чим, постачальник незаконно сформував податковий кредит останнім, підприємство за податковою адресою: м.Київ, пр-т Маршала Рокосовського, б. 3/4, оф. 3 не знаходиться. Звітність платника свідчить про відсутність трудових ресурсів, основних засобів, транспортних засобів, об'єктів оподаткування, земельних ділянок, необхідних для фактичного здійснення операцій з придбання, зберігання та реалізації товарів. В податковій інформації зазначено, що дослідити походження товару, реалізованого позивачу неможливо.

Також стверджує, що згідно акту перевірки ТОВ «Лайт Бізнес Груп» на виконання договору від 26.05.2015 р. №25/06-2 виписало 26.06.2015 в адресу ПП «Вєномєт Метал» податкові та видаткові накладні (перелік наведено в акті перевірки) на поставку вимірювального інструменту на загальну суму 171600 грн., у тому числі ПДВ 28600 грн. Податкові накладні, виписані ТОВ «Лайт Бізнес Груп» в адресу ПП «Вєномєт Метал», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак за даними бухгалтерського обліку розрахунки між підприємствами у червні 2015 року не здійснювались.

Крім того, стверджує, що згідно Акту перевірки постачальник ТОВ «Лайт Бізнес Груп» за податковою адресою: м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, буд. 3/4, оф. 3 (яка співпадає з податковою адресою ТОВ "Глобал Інвест Груп") не знаходиться та має обліковий стан 8 - «до ЄДР внесено запис про відсутність за юридичною адресою». Свідоцтво платника ПДВ № 42 від 01.06.2015 анульовано контролюючим органом 02.07.2015 р. Перевіркою не підтверджено придбання вимірювального інструменту постачальником з дати його реєстрації у якості платника ПДВ - 01.06.2015. Згідно податкової декларації з ПДВ та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН за червень 2015 постачальником декларувались операції з придбання одягу, продуктів харчування (цукерки, кола, куряча продукція), тощо. Також, в матеріалах перевірки зазначено, що перевезення товару від постачальників ТОВ "Глобал Інвест Груп", ТОВ «Лайт Бізнес Груп» здійснювалось автомобільним транспортом перевізником ФОП ОСОБА_6 на підставі договору від 01.06.2015 №106/5 згідно товарно-транспортних накладних від 26.06.2015 №26/1, №26/5 (без зазначення ідентифікаційного номеру перевізника). Матеріалами перевірки не підтверджується отримання послуг з перевезення вантажу від ФОП ОСОБА_6. Так, згідно баз даних ДФС ФОП ОСОБА_6 (НОМЕР_1) зареєстрований як платник податків в ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, основний вид діяльності «вантажний автомобільний транспорт», не платник ПДВ, платник єдиного податку ІІІ групи. При цьому, ПП «Вєномєт Метал» у рядку 11 декларації з ПДВ за червень 2015р. не відображено операції з придбання послуг у неплатників ПДВ. Також згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою І-ДФ, у 2 кварталі 2015 року ПП «Вєномєт Метал» не нараховувало та не виплачувало доходів на користь фізичної особи ОСОБА_6 за кодом «157» (дохід, виплачений самозайнятій особі).

В акті перевірки зроблено висновок, що операції з поставки ТОВ "Глобал Інвест Груп", ТОВ «Лайт Бізнес Груп» вимірювального інструменту в адресу ПП «Вєномєт Метал» фактично не відбувались, оскільки постачальниками такий товар не придбавався. По ланцюгу поставки (придбання) простежується тільки рух документів без фактичного придбання товарів, у зв'язку з чим, документи, на підставі яких сформовано податковий кредит ПП «Вєномєт Метал» не мають юридичної сили, не можуть вважатися первинними та включатися для формування регістрів бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Крім того, в акті перевірки зазначено про кримінальне провадження №0000174 від 25.07.2015 р. за ч. 3 ст. 209 та ч 2, ч. 1 ст. 205 КК України відносно групи осіб, які діючи умисно, з метою прикриття своєї незаконної діяльності по складанню фіктивних документів із недостовірними даними, що дозволяють підприємствам-контрагентам зменшити суму обов'язкових податкових платежів, використовуючи підставних та матеріально залежних осіб, створили ряд юридичних осіб, серед яких є і ТОВ «Глобал Інвест груп». В подальшому дані особи, усвідомлюючи протиправний характер скоєних ними дій, з метою створення видимості здійснення ними легальної господарської діяльності підробляли та оформляли фіктивну господарську документацію про здійснення господарських операцій від імені вище вказаних підприємств (за своєю суттю є нікчемними) з низкою контрагентів, а фактично вели діяльність, пов'язану із конвертацією безготівкових коштів в готівкові та навпаки, в результаті чого підприємствами-контрагентами було здійснено внесення до фінансової документації підприємства завідомо неправдивих відомостей про товар, який фактично придбаний не був та роботи, які фактично не виконувалися.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом п.135.2 ст.135, п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування та доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат та отримання ним доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 138.1 ст.138 ПК України визначає витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, які складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. У п.138.1.1 цієї ж статті визначено, що такі витрати включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 ст.140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно із ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою використання їх в господарській діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що усі придбані послуги відповідають напрямку господарської діяльності позивача. Отже, укладання договорів з вищевказаними контрагентами безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю позивача.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

За таких обставин підстави для невключення сум ПДВ по таких податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до суду, надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між підприємствами та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на зібрану податкову інформацію щодо контрагентів позивача виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

З приводу доводів відповідача про нереальність господарських операцій з огляду на підрахунки податкового органу, за якими відповідач дійшов висновку про неможливість виконання робіт власними силами, то вказані обрахунки (без документального підтвердження) є лише припущенням податкового органу, в той час, як за приписами п.5.2 р.І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Мін'юсті України 12.01.2011 за № 34/18772, в акті перевірки відображаються лише факти порушень, а не припущення щодо їх наявності.

Щодо посилання контролюючого органу на кримінальне провадження №0000174 від 25.07.2015 р. порушене за ч. 3 ст. 209 та ч 2, ч. 1 ст. 205 КК України відносно групи осіб, які діючи умисно, з метою прикриття своєї незаконної діяльності по складанню фіктивних документів із недостовірними даними, що дозволяють підприємствам-контрагентам зменшити суму обов'язкових податкових платежів, використовуючи підставних та матеріально залежних осіб, створили ряд юридичних осіб, серед яких є і ТОВ «Глобал Інвест груп».

Слід зазначити, що ухвалою суду від 26.04.2017 за клопотанням представника позивача було витребувано від Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС інформацію у письмовому вигляді щодо стану розслідування кримінального провадження №0000174 внесеного до ЄРДР 25.07.2015.

У подальшому ухвалою суду від 20.06.2017 було повторно витребувано вказану вище інформацію.

Однак, станом на день розгляду справи у справі відсутня інформація стану розслідування кримінального провадження №0000174.

За таких обставин суд не бере до уваги такі посилання відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд констатує, що позивач у відповідності до норм Податкового кодексу України правомірно включив до складу податкового кредиту суму витрат по господарських операціях з ТОВ «Глобал Інвест Груп» та ТОВ «Бізнес Лайт Груп», а контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дійшов хибного висновку про порушення позивачем положень ПК України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що податковий кредит підтверджений відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського й податкового обліку, наявний зв'язок витрат позивача з його господарською діяльністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області № 00002414 від 19 квітня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ідентифікаційний ) на користь Приватного підприємства «ВЄНОМЄТ МЕТАЛ» (місцезнаходження: 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 50, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 12051 грн. 67 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 26 лютого 2018 року.

Суддя Н.В. Стрельнікова