Справа № 283/1383/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 283/1383/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції - Поліщука Павла Павловича на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "03" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Тимошенком А.О. в м. Малині) , у справі за позовом ОСОБА_3 до Заступника командира роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Верхули Олександра Олександровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 523803 від 25.07.2017, якою його було визнано винним за ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КпАП України) та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Позовні вимоги мотивує тим, що з вказаною постановою не згідний, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував, так як рух розпочав на зелений сигнал світлофора та маневр закінчив на жовтий сигнал, при цьому не створюючи перешкод іншим учасникам руху.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 03.11.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії заступника командира роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Верхули О.О. щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 523803 від 25.07.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.,- скасовано.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято у межах повноважень поліцейського. Крім того, представник відповідача посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги , що позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання дій протиправними та зазначає, що постанова суду першої інстанції не є мотивованою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач, 25.07.2017 року о 10 год.10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Паладіна та Малинської у м.Києві на заборонений сигнал світлофора, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Дане зафіксовано заступником командира роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Верхулою О.О. в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 523803 .Цією постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи дії відповідача, щодо винесення оскарженої постанови неправомірними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при накладені адміністративного стягнення на позивача порушено вимоги адміністративного законодавства, а докази вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху відсутні, тому постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду та вважає за необхідне доповнити мотивувальну частину постанови наступним.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України настає за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст. 258 КпАП України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч.4 стала ч. 5 ст. 258 КУпАП, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КпАП України передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП України. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КпАП України, у винесеній постанові є відсутніми, а візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Окрім того, за змістом, протокол не містить ні опису самого правопорушення відповідно до вимог ПДР, ні зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (у даному випадку Правила дорожнього руху).

Колегія суддів звертає увагу і на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду та вирішення справи у суді першої інстанції) та ч. 2 ст. 77 КАС (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення грунтується виключно на даних з постанови у справі про адміністративне правопорушення, факт вчинення якого заперечується ОСОБА_3 Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

З наведеного суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, щодо недоведеності відповідачем, всупереч приписам КАС України, правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутності доказів, щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також неправомірності складання та винесення у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим оскаржувана постанова заступника командира роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Верхулою О.О. постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 523803 від 25.07.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_3та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Державного департаменту поліцї - Поліщука Павла Павловича залишити без задоволення, постанову Малинського районного суду Житомирської області від "03" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.