Справа № 242/445/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року справа №242/445/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Селидівського міського суду Донецької області (суддя Владимирська І.М.) від 28 листопада 2017 року (повне рішення складено 28 листопада 2017 року у м.Селидове) по справі №242/445/17 за ОСОБА_2 до Селидівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Селидівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій щодо невиплати доплати до основної пенсії за понаднормативний стаж в розмірі 1 відсотку заробітку за кожний повний рік роботи понад 25 років та за стаж роботи в підземних шкідливих умовах праці в розмірі 1 відсотку заробітку за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах з 05.01.2017 року; зобовязання здійснити доплату до основної пенсії за понаднормативний стаж в розмірі 1 відсотку заробітку за кожний повний рік роботи понад 25 років та за стаж роботи в підземних шкідливих умовах праці в розмірі 1 відсотку заробітку за кожний рік роботи, яка дає право пенсію на пільгових умовах з 05.01.2017 року.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, а ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено збільшення пенсії на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Селидівському об'єднаному УПФУ Донецької області з 27.07.1998 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.01.2017р. про перерахунок пенсії по стажу та у відповідності із ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII.

Враховуючи, що станом на день звернення з заявою про перерахунок пенсії позивач отримував пенсію відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і з заявою про призначення пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII не звертався, то відповідачем розпорядженням № 146594 від 23.01.2017 року було здійснено перерахунок пенсії позивачеві по стажу в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Предметом позову по цій справі є порушення відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії положень ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV), згідно п.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» якого пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 28 Закону № 1058-ІV встановлено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З розпорядження № 146594 від 23.01.2017 року вбачається, що страховий стаж позивача на момент перерахунку пенсії становив 37 років 00 місяців 23 дні, в тому числі: пільговий стаж за ст. ст. 14-20 шахтарі - 20 років 05 місяців 13 днів; пільговий стаж за ст. ст. 14-25 шахтарі - 03 роки 02 місяці 27 днів, військова служба - 02 роки 00 місяців 10 днів.

Під час розрахунку пенсії було встановлено доплату за понаднормовий стаж 35 років виходячи із розрахунку 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема сума доплати за понаднормовий стаж роботи позивача склала 436 грн. 45 коп.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність дій під час здійснення перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

У п.16 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону №1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

За таких обставин, посилання позивача на положення ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року по справі №242/445/17 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2017 року по справі №242/445/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 14 березня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 14 березня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1