Справа № 2а-7762/11/1270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

06.03.2018 Київ К/9901/4538/18 2а-7762/11/1270

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М., розглянув матеріали заяви Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтоматика» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська) подала заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 з підстав, передбачених у пункті 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Отже, з 15.12.2017 - дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припинили свою діяльність.

Згідно із Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який згідно з пунктом 1 розділу 6 «Прикінцеві положення» цього Закону набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Верховний Суд України передав заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 22.01.2018 повідомив Луганську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області про встановлені цією ухвалою недоліки заяви про перегляд судового рішення та зобов'язання їх усунути протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області у встановлений судом строк усунула недоліки заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017, надала: платіжне доручення від 13.02.2016 № 16 про сплату судового збору та копію довіреності, виданої представнику, яким підписана заява.

Заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 заявник мотивує тим, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував норми матеріального права: підпункту 138.1 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, та в ухвалі від 07.09.2016 у справі № 2а-0870/7730/11 (К/800/37421/13).

Суд не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду, оскільки аналіз наведених судових рішень суду касаційної інстанції не дає підстав вважати, що ним було неоднаково застосовано норми матеріального права, якими передбачено порядок формування платником податку на прибуток підприємств витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та платником податку на додану вартість податкового кредиту. Ухвалення різних за змістом рішень судом касаційної інстанції не зумовлено різним розумінням та застосуванням норм матеріального права, а зумовлено оцінкою судами доказів у кожній справі, на підставі яких суди встановили обставини, правильність правової оцінки яких перевіряв суд касаційної інстанції.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, погоджуючись із судами першої і апеляційної інстанцій щодо правомірності формування платником податку на додану вартість податкового кредиту, виходив зі встановлених цими судами обставин щодо вчинення реальних господарських операцій, підтверджених доказами: первинними документами, яким суди надали оцінку у відповідності до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017). При цьому суд касаційної інстанції застосував такі норми матеріального права: підпункти 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

У справі, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, суд касаційної інстанції, погоджуючись із висновком суду першої інстанції про заниження платником грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, виходив зі встановлених цим судом обставин щодо відсутності реальності вчинення господарської операції. При цьому суд касаційної інстанції застосував такі норми матеріального права: пункт 5.1, підпункт 5.2.1 пункту 5.2, підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункт 7.4.1 пункту 7.4, підпункт 7.4.5 пункту 7.4, підпункт 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» .

Отже, правовідносини у справі, щодо якої подано заяву про перегляд судового рішення, та справі, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції, не є подібними, що виключає підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Луганській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області в допуску справи до провадження для перегляду Верховним Судом ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна