Справа № 400/169/18
Суддя: Колесник С. І.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 400/169/18
Провадження № 2-а/400/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі -Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 31 січня 2018 року відносно нього інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі роти №1 батальйону №3 ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень. Вказана постанова вмотивована тим, що 31 січня 2018 року, о 14 годині 46 хвилин, позивач керуючи автомобілем «Фольцваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Симбірцева в м. Кривий Ріг проїхав перехрестя вул. Симбірцева та вул. Ракітіна на вимкнений сигнал додаткової секції, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Позивач вказує, що при розгляді справи відповідачем не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, не було також зясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є вина позивача в його вчиненні, чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Також позивач зазначив, що він не порушував вимог вказаного відповідачем пункту ПДР України: виконуючи вимоги ПДР, він подавав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, перед стоп-лінією в необхідних випадках зупинявся, рухався на дозволяючий зелений колір світлофора на додатковій секції, не здійснював неправильний обгін чи паркування (зупинку) та перетинав перехрестя у відповідності до ПДР. Окрім того, форма постанови, яка складена відповідачем, не відповідає формі, затвердженій додатком 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, а бланк постанови не відповідає Технічному опису бланка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому додатком 12 цієї ж Інструкції.

У звязку з чим позивач вважає, що адміністративне стягнення є незаконним та необґрунтованим та прийнятим з численними порушеннями процесуальних норм, а тому він змушений звернутись до суду з адміністративним позовом провизнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, своєю заявою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на адміністративний позов в якому просив слухати справу без його участі та заперечив вимоги адміністративного позову у

повному обсязі і просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення відповідач вмотивував тим, що ним під час патрулювання 31 січня 2018 року у м. Кривому Розі на перехресті вул. Симбірцева, вул.Ракітіна та вул. ОСОБА_3 був помічений транспортний засіб «Фольцваген Транспортер» з державними номерними знаками ВА1261ВА, який проїхав вищезазначене перехрестя у напрямку з вул. Ракітіна на вул. Симбірцева на заборонений сигнал світлофору, а саме, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою. Після чого даний транспортний засіб був зупинений з дотриманням вимог ПДР.

Відповідач представившись позивачу та повідомивши його про причину зупинки згідно вимог Закону України "Про Національну поліцію", попрохав предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, розяснив права передбачені ст. 268 КУпАП, та ст.63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, відповідач перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Доказом скоєння правопорушення був відеозапис з автомобільного відеореєстратора на якому зафіксовано факт правопорушення. Отримавши усні пояснення позивача, в яких останній зрештою визнав свою провину, та після зясування усіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофору, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність.

На посилання позивача щодо невідповідності форми оскаржуваної ним постанови вимогам чинного законодавства відповідач зазначив, що згідно з п. 5 IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Враховуючи вищесказане, відповідач вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 280797, складеної в електронній формі у вигляді стрічки 31.01.2018 року о 14 годині 55 хвилин вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанова мотивована тим, що позивач 31 січня 2018 року, о 14 годині 46 хвилин, керуючи автомобілем «Фольцваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Симбірцева в м. Кривий Ріг проїхав перехрестя вул. Симбірцева та вул. Ракітіна на вимкнений сигнал додаткової секції, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с.12).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час

виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Крім того, відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями

110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої цієї статті протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обовязково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вищевикладені норми суд приходить до таких висновків:

1) під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються.

2) винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

3) випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені частинами першою та другою статті 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до частини першої статті 276 КУпАП.

4) розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 носив формальний характер, так як розгляд справи відбувся без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення, складання якого вимагає законодавство, та який має бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, розгляд справи відбувся на місці вчинення правопорушення, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови та визнається самим відповідачем у відзові на адміністративний позов, в той час коли справа мала розглядатися за місцем вчинення правопорушення. Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. А отже, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена відповідачем наперед.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови були порушенні вимоги ст.ст. 245, 254, 276, 280, 283 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а тому суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з закриттям провадження по справі.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до пп.15.5 пп. 15 п.1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Керуючись ст. ст. 77, 205, 242-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 122,251, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови від 31.01.2018 року серії ЕАА № 280797 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень незаконними.

Постанову серії ЕАА № 280797 по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року, складену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції в м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, скасувати та провадження по справі про адміністративне провадження закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петріський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 березня 2018 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник