Справа № 823/2155/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2155/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Губської О.А. Губська Л.В.

при секретареві Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису) апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року

у справі № 823/2155/17

за позовом ОСОБА_2

до відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому просила суд:

-визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 05.12.2017 №20042/04, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років;

-зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та призначити пенсію позивачу за вислугою років з 01.11.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач всупереч вимог Конституції України, Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про освіту», «Про позашкільну освіту», постанов Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, від 06.05.2001 № 433, від 14.06.2000 № 963 відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач- ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення було прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та при неправильному застосуванні норм матеріального та допущеним порушенням норм процесуального права, у зв'язку із чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 повністю.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01.08.1986 року по 31.10.2017 року працювала викладачем по класу віолончелі в Черкаській Дитячій музичній школі №3.

02 листопада 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 05.12.2017 року № 20042/04 у відповідь на вказану заяву відповідач повідомив що до спеціального стажу роботи позивача, можна зарахувати тільки період роботи з 01.08.1986 по 31.12.1991, а підстав для зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.01.1992 по 31.10.2017-немає.

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про освіту» до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Частиною 2 ст.54 Закону України «Про освіту» встановлено, що педагогічну діяльність у навчальних закладах здійснюють педагогічні працівники, у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти - науково-педагогічні працівники.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про позашкільну освіту» та Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 №433, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші.)

Статтею 19 Закону України «Про позашкільну освіту», п. 25 Положення про позашкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 №433, встановлено, що учасниками навчально-виховного процесу в позашкільному навчальному закладі, зокрема, є педагогічні працівники, психологи, соціальні педагоги, бібліотекарі, спеціалісти, залучені до навчально-виховного процесу.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей відносяться до категорії педагогічних працівників.

На підставі п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06 травня 2001 року, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Так, на підставі Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, робота в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною, завідуючих філіями, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальних педагогів (організаторів позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичних психологів, педагогів-організаторів, майстрів виробничого навчання, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи дає право на пенсію за вислугою років.

В той же час, згідно вказаного переліку у позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, відповідно до положення пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є 2 невід'ємних критеріїв для призначення пенсії за вислугу років, а саме:

1) наявність спеціального стажу роботи від 25 до 30 років;

2) посада, що дає право на призначення пенсії повинна бути зазначена у переліку, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працює позивачка, Переліком №909 не передбачена. Тобто, позивачка працює на посаді, робота на якій не дає права на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо посилання позивача на лист заступника Міністра соціального захисту населення України №01-3/133-02-2 від 01.02.1995, згідно якого повідомляється про поширення Кабінетом Міністрів України на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядку призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою КМУ від 04.11.1999 року №909 без внесення змін до неї (доручення КМУ від 06.01.1995року №397/21), колегія суддів зазначає наступне.

Наявність доручення КМУ від 06.01.1995 № 397/21 без відповідних змін до Переліку не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі №419/794/15-а. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не має достатнього стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 215, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст.. 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15 березня 2018 року.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Губська О.А.

Губська Л.В.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Губська О.А.

Губська Л.В.