Справа № 826/6794/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/6794/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування акта, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати недійсним і скасувати акт перевірки № 516/26-57-13-06/ від 05.12.2016 року;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.03.2017 року № і № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для прийняття вказаних рішень стали висновки перевірки про здійснення розрахунків за товар без використання РРО у сумі 64, 00 грн., перевищення в окремих місяцях 2015 року доходу, оприбуткованого в Книзі обліку доходів і витрат, над доходом, що надійшов на рахунок позивача, на 14577, 65 грн., а також неоприбуткування в Книзі обліку доходів і витрат за 2013 рік доходу у розмірі 3616, 80 грн. З такими твердженнями контролюючого органу ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вони є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач і його представник позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 04.12.2017 року, не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до податкового законодавства на підставі обґрунтованих висновків перевірки про здійснення працівником позивача розрахунків за товар без використання РРО у сумі 64, 00 грн., перевищення в окремих місяцях 2015 року доходу, оприбуткованого в Книзі обліку доходів і витрат, над доходом, що надійшов на рахунок позивача, на 14577, 65 грн., а також неоприбуткування в Книзі обліку доходів і витрат за 2013 рік доходу у розмірі 3616, 80 грн.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент ухвалення відповідного рішення), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент ухвалення відповідного рішення), суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог чинного законодавства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, додержання законодавства щодо оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт № № 516/26-57-13-06/ від 05.12.2016 року.

Перевіряючими зазначено, що під час здійснення контрольної закупки товару (силікону) на суму 64, 00 грн. розрахунок було проведено в готівковій формі найманим працівником ОСОБА_2 без використання РРО, на момент перевірки в касі підприємця знаходилися грошові кошти у розмірі 1926, 00 грн.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що розмір доходу в окремих місяцях 2015 року, оприбуткований в Книзі обліку доходів і витрат, перевищує розмір доходу, що надійшов на розрахунковий рахунок позивача, у сумі 14577, 65 грн.

Тобто, зазначена сума перевищення 14577, 65 грн. є доходом підприємця, отриманим в готівковій формі, без застосування РРО з фіскальним режимом роботи.

До перевірки ОСОБА_1 надана Книга обліку доходів і витрат, зареєстрована в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 21.12.2015 року № 2415/26-54-17-05-15, в якій відображено дохід за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року у загальній сумі 1330278, 58 грн.

Ця Книга велася платником за підсумками робочого місяця, а не в день фактичного отримання, тобто, несвоєчасно.

Відповідно до пояснень ФОП ОСОБА_1 від 15.11.2016 року, попередня Книга була втрачена восени 2013 року. Повідомлення про її втрату не надходило, у визначений законодавством термін вона не відновлена.

Розмір валового доходу визначено на підставі даних банківських виписок. Крім того, платником податків задекларовано валовий дохід за 2013 рік у розмірі 638519, 00 грн. Згідно з даними банківських виписок, валовий дохід за 2013 рік - 634902, 20 грн. Встановлена розбіжність (3616, 80 грн.) підтверджує, що платник отримував дохід в готівковій формі, що не оприбуткований в Книзі обліку доходів і витрат.

Перевіркою встановлено неоприбуткування в Книзі обліку доходів і витрат дохід, отриманий в готівковій формі, у сумі 3616, 80 грн.

За результатами акта перевірки ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 20.12.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким позивачеві нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 27985, 55 грн., у т.ч.: 9901, 55 грн. за непроведення розрахункових операцій через РРО, 18084, 00 грн. (3616, 80 *5) за неоприбуткування готівкових коштів в Книзі обліку доходів і витрат.

Рішенням, прийнятим за розглядом первинної скарги позивача на вказане повідомлення-рішення, останнє скасовано і надіслано нові податкові повідомлення-рішення від 02.03.2017 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 14578, 65 грн. за непроведення розрахункових операцій через РРО та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 18084, 00 грн. за неоприбуткування готівкових коштів в Книзі обліку доходів і витрат.

Скарга ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення від 02.03.2017 року рішенням ДФС України від 28.04.2017 року залишена без задоволення.

Не погоджуючись із вказаними повідомленнями-рішеннями та актом перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо податкового повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 14578, 65 грн. за непроведення розрахункових операцій через РРО.

Як зазначено відповідачем, під час здійснення контрольної закупки товару (силікону) на суму 64, 00 грн. розрахунок було проведено в готівковій формі найманим працівником ОСОБА_2 без використання РРО, на момент перевірки в касі підприємця знаходилися грошові кошти у розмірі 1926, 00 грн.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що розмір доходу в окремих місяцях 2015 року, оприбуткований в Книзі обліку доходів і витрат, перевищує розмір доходу, що надійшов на розрахунковий рахунок позивача, у сумі 14577, 65 грн.

Тобто, зазначена сума перевищення 14577, 65 грн. є доходом підприємця, отриманим в готівковій формі, без застосування РРО з фіскальним режимом роботи.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Частина перша статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що під час здійснення контрольної закупки товару (силікону) на суму 64, 00 грн. розрахунок було проведено в готівковій формі найманим працівником ОСОБА_2 без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документа встановленого зразка, як того вимагає пункт 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, відповідач не довів належним чином з наданням підтверджуючих доказів свої висновки про те, що розмір доходу в окремих місяцях 2015 року, оприбуткований в Книзі обліку доходів і витрат, перевищив розмір доходу, що надійшов на розрахунковий рахунок позивача, у сумі 14577, 65 грн.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2017 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 18084, 00 грн. за неоприбуткування готівкових коштів в Книзі обліку доходів і витрат.

Відповідно до п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення №637), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Як встановлено перевіркою, розмір валового доходу визначено на підставі даних банківських виписок. Крім того, платником податків задекларовано валовий дохід за 2013 рік у розмірі 638519, 00 грн. Згідно з даними банківських виписок, валовий дохід за 2013 рік - 634902, 20 грн. Встановлена розбіжність (3616, 80 грн.) підтверджує, що платник отримував дохід в готівковій формі, що не оприбуткований в Книзі обліку доходів і витрат.

Перевіркою виявлено неоприбуткування в Книзі обліку доходів і витрат дохід, отриманий в готівковій формі, у сумі 3616, 80 грн.

Відповідальність до позивача у вигляді накладення штрафних санкцій застосована на підставі статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», згідно з якою у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2017 року підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше, як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Так, порушення норм з регулювання обігу готівки, на думку контролюючого органу, відбулося за 2013 рік, а штрафні санкції до ОСОБА_1 за вказане порушення були застосовані в грудні 2016 року (податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, яке скасовано за наслідками адміністративного оскарження і прийнято нове № від 02.03.2017 року). Тобто, після спливу річного строку, визначеного ст. 250 Господарського кодексу України.

Підстави, щодо застосування строків, передбачених ст.250 Господарського кодексу України, по аналогічним правовідносинам підтверджені ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.10.2017 року у справі № К/800/9396/16, в якій суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що фінансові санкції, застосовані на підставі п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за по рушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 року, в розумінні ст. 238, ст. 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2017 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування акта перевірки № 516/26-57-13-06/ від 05.12.2016 року, оскільки відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду України, що наведена у текстах його постанов від 10.09.2013 (справа № 21-237а13) та від 07.07.2015 (справа № 21-334а15), та має враховуватися судом, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 19 КАС України, не викликає виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акту, в тому числі і оцінка дій посадових осіб контролюючого органу щодо його складання, виклад у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору про оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 02.03.2017 року № і № .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПД НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов