Справа № 569/17395/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бердій М.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2018 р. Справа № 569/17395/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "16" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції м.Рівне в особі старшого інспектора сектора РОМ ДТП Карпюк М.І. про визнання неправомірними дій та бездіяльності щодо збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління патрульної поліції м.Рівне в особі старшого інспектора сектора РОМ ДТП Карпюк М.І. щодо збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №257281 від 25.07.2017р., визнати незаконним протокол, як підставу притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає про те, що протокол складений лише на підставі постанови слідчого СВ Гощанського ВП Острозького ВП. від 30.06.2017р. про закриття кримінального провадження №8000256 від 21.05.2017р. у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3Є складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яким питання притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП передане на вирішення Управління патрульної поліції м.Рівне.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.11.2017р. адміністративний позов залишено без розгляду за пропуском встановленого строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав, наведених у скарзі. Позивач вважає, що суд першої інстанції фактичного обмежив його конституційне право на судовий захист.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що строк звернення до суду з адміністративним позовом позивачем було пропущено без поважних причин.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції до 15.12.2017, чинній на час звернення до суду з позовом та постановлення оскарженої ухвали суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції до 15.12.2017) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції до 15.12.2017) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що спір між сторонами виник у зв'язку з збиранням доказів та складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст.124 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що вказаний спір не є адміністративним, оскільки відповідачем при збиранні доказів та складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та дії інспектора по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 17 КАС України (в редакції до 15.12.2017), якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, 240 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на те, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "16" листопада 2017 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції м.Рівне в особі старшого інспектора сектора РОМ ДТП Карпюк М.І. про визнання неправомірними дій та бездіяльності щодо збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.