Справа № 2-а/463/289/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №2-а/463/289/17

05 березня 2018 року зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача Савка В.В.,

представників відповідача Зданевича С.О., Білик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця») звернулося до суду з позовом до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - ЛПЗЗРУДПУ України), в якому просить суд скасувати постанову відповідача від 31.08.2017 №15 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень.

Ухвалою від 18.10.2017 Личаківський районний суд м.Львова відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 01.12.2017 Личаківський районний суд м.Львова передав справу на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 02.01.2018 справу прийняв до провадження суддя Гулик А.Г.

Ухвалою від 05.03.2018 суд поновив позивачу пропущений строк звернення до суду та відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної зави без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при складенні протоколу №440149 від 23.08.2017 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень відповідач допустив низку помилок, а саме: не вказав дату і місце реєстрації перевізника, зазначив як свідків працівників Львівського прикордонного загону, а також вручив примірник протоколу представнику позивача та відібрав у нього пояснення лише 27.08.2017. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.2.5, п.2.6 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення, затвердженої наказом Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України та Міністерства транспорту і зв'язку України від 06.10.2009 №745/926/1032 до обов'язків працівника залізниці входить лише попередження пасажирів про необхідність мати паспортні документи. Працівники залізниці не мають можливості відслідковувати та запам'ятовувати всі міждержавні угоди, а також встановлювати наявність у пасажирів належно оформлених документів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що обов'язок перевізника до початку перевезення перевірити наявність у пасажира паспортного документа, що посвідчує особу пред'явника, або документа, що його замінює, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи, передбачений ст.22 Закону України «Про залізничний транспорт». Відповідальність за невиконання вказаного обов'язку закріплена у ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень». Відповідач зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» належним чином підтверджується, зокрема, протоколом від №440149 від 23.08.2017. Незначні недоліки в оформленні вказаного протоколу не можуть бути підставою для скасування постанови від 31.08.2017 №15 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що перевірка у пасажирів документів, які надають їм право на перетин державного кордону України належить до компетенції відповідача, а не до обов'язків позивача.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що працівник позивача ОСОБА_4 при підписанні протоколу від №440149 від 23.08.2017 не скористався своїм правом зазначити зауваження щодо змісту протоколу.

Представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що стюард «УКШК№ ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 не є уповноваженим представником позивача, а тому, він не мав права підписувати протокол №440149 від 23.08.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях до неї. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

23.08.2017 інспектор прикордонної служби ЛПЗЗРУДПУ України склав протокол №440149 від 23.08.2017 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень, яким встановив, що 23.08.2017 о 16год. 47хв. позивач як перевізник потягом сполученням «Перемишль-Львів-Київ» перевіз через державний кордон України в пункт пропуску «Мостиська» громадянина Швейцарії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проявила на паспортний контроль ідентифікаційну картку громадянина Швейцарії НОМЕР_1 від 21.08.2015, що не дає права на перетин державного кордону України (далі - Протокол від 23.08.2017).

Позивача попереджено, що розгляд справи відбудеться 31.08.2017 о 15год. 00хв. в приміщенні Львівського прикордонного загону за адресою: м.Львів, вул.Личаківська, 74.

За результатами розгляду Протоколу від 23.08.2017 відповідач виніс постанову у справі про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень, від 31.08.2017 №15 (далі - Постанова від 31.08.2017), якою визнав позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» та наклав на нього штраф у розмірі 8500грн.

Спір між сторонами виник щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 статті 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу.

Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, крім обов'язків, передбачених статтею 22 вказаного Закону, зобов'язаний до початку такого перевезення перевірити наявність у пасажира паспортного документа, що посвідчує особу пред'явника, або документа, що його замінює, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

За невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього документів, зазначених у частині другій вказаної статті, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Із змісту наведених норм слідує, що обов'язок перевірити наявність документів у пасажира перед початком поїздки покладено на перевізника, який у випадку його невиконання несе відповідальність, передбачену частиною 1 статті 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Відповідно до пункту 2.11 Інструкції провідника пасажирських вагонів № ЦЛ 0038, затвердженої наказом Укрзалізниці від 01.09.2003 № 234-Ц, під час посадки пасажирів у поїзд провідник зобов'язаний перевіряти у пасажирів наявність правильно оформлених проїзних документів.

Отже, перевірку, вказаних у частині 2 статті 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» документів, перевізник здійснює через провідника пасажирського вагону.

Оцінюючи посилання позивача на Технологію прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення, затверджену наказом Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України та Міністерства транспорту і зв'язку України від 06.10.2009 №745/926/1032 (далі - Технологія) суд зазначає таке.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача як перевізника обов'язку здійснити перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування.

Як вбачається з Протоколу від 23.08.2017 вказаного обов'язку провідник пасажирського вагону та працівник позивача не виконав, у зв'язку з чим 23.08.2017 о 16год. 47хв. позивач як перевізник потягом сполученням «Перемишль-Львів-Київ» перевіз через держаний кордон України в пункт пропуску «Мостиська» громадянку Швейцарії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проявила на паспортний контроль ідентифікаційну картку громадянина Швейцарії НОМЕР_1 від 21.08.2015, що не дає права на перетин державного кордону України. Факт перетину державного кордону України 23.08.2017 громадянкою Швейцарії ОСОБА_3, яка не мала належних документів, що дають право на перетин державного кордону України,сторонами визнається.

Згідно з ст.3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» посадовою особою відповідного органу охорони державного кордону України, яка виконує функції із здійснення прикордонного контролю, про вчинення правопорушення складається протокол. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення; прізвище, ім'я, по батькові, посада особи, яка склала протокол; назва перевізника, його юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце реєстрації; прізвище, ім'я, по батькові особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника, у присутності якого складено протокол; прізвище, ім'я, по батькові свідків (за наявності); дата і місце вчинення правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і вказаними особами. У разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка керує транспортним засобом, або представник перевізника має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

Суд встановив, що 23.08.2017 інспектор прикордонної служби Львівського прикордонного загону склав протокол від 23.08.2017.

Оцінюючи доводи позивача щодо неналежного оформлення відповідачем вказаного протоколу від 23.08.2017 суд зазначає наступне.

У п.8 вказаного протоколу від 23.08.2017 не вказано дату і місце реєстрації перевізника. З пояснень відповідача вбачається, що на момент складення вказаного у працівник позивача ОСОБА_4 не володів такою інформацією.

У п.11 протоколу від 23.08.2017 свідками вказані працівники Львівського прикордонного загону ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ст.5 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» як свідок у справі про правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі будь-які обставини, що підлягають встановленню по даній справі. Жодних обмежень щодо можливості працівників Львівського прикордонного загону бути свідками у справі вказаним Законом не встановлено.

У п. 14 вказаного протоколу від 23.08.2017 працівник ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 зазначив, що він попередив пасажирів про необхідність мати з собою закордонний паспорт. Примірник Протоколу від 23.08.2017 вручений працівнику ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 27.08.2017, що підтверджується його підписом на протоколі із зазначенням дати.

Таким чином, суд встановив, що при складенні та оформленні протоколу від 23.08.2017 відповідач допустив певні відхилення від норм ст.3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень». Проте, вказані процедурні відхилення не впливають на зміст виявленого відповідачем порушення, пов'язаного зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень, та на правомірність постанови від 31.08.2017.

З огляду на наведене, суд вважає, що постанова відповідача від 31.08.2017 №15 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 15.03.2018.

Суддя А.Г.Гулик