Справа № 810/1840/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

16.03.2018 Київ К/9901/15930/18 810/1840/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув матеріали заяви Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 у справі № 810/1840/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги -

в с т а н о в и в :

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області 13.12.2017 (згідно відтиску штемпелю засобу поштового зв'язку на конверті) звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 у справі № 810/1840/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень КАС України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Верховний Суд України передав заяву Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 08.02.2018 повідомив заявника про встановлені цією ухвалою недоліки заяви про перегляд судового рішення та зобов'язав їх усунути протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області у встановлений судом строк усунула недоліки заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017: надала платіжне доручення від 24.01.2018 № 21 про сплату судового збору в сумі 1 102 грн та оригінал довіреності, виданої представнику, яким підписана заява.

Заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017 заявник мотивує тим, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував норми матеріального права, а саме: частини четвертої статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір на облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI), на підтвердження чого надав копії рішень Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013, 19.12.2013, 14.01.2014 (справи №№ К/800/32510/13, К/800/33732/13, К/800/38274/13, К/800/33413/13 відповідно).

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом вказаних норм права та, зокрема, у постановах від 03.06 2014 року (справа №№ 21-199а14, 21-219а14 ) дійшов наступних висновків.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що було передбачено частиною першою статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, пов'язується, зокрема, з досягненням ними 60 років.

У пункті першому частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII), призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Відповідно до статті 15 Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ, або такі громадяни мають право на одержання пенсії на підставах, передбачених Законом № 1788-ХІІ. У статті 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років), соціальні пенсії.

У частині першій статті 55 Закону № 796-XII міститься положення, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого у статті 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, чинними з 6 серпня 2011 року) особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що встановлене у частині четвертій статті 4 Закону № 2464-VI право фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, на звільнення від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування поширюється як на осіб, які є пенсіонерами за віком на загальних підставах (у тому числі чоловіки після досягнення 60 років), так і на осіб, які є пенсіонерами за віком, але вік цей зменшений з огляду на передбачені законом певні умови, зокрема техногенного характеру, до яких належать, зокрема, наслідки аварії на Чорнобильській АЕС. Таке розуміння права платників єдиного внеску на звільнення від його сплати за себе зі збереженням можливості бути його платником виключно за умови їх добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не суперечить і перебуває у взаємозв'язку із зазначеним у Прикінцевих положеннях Закону № 1058-ІV нормативним підходом визнання пенсіонерами за віком осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, в аспекті частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI до зазначених у ній платників єдиного внеску належить відносити й осіб, яким пенсії призначені зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Оскільки встановлені у справі обставини не призвели до неоднакового застосування однієї й тієї самої норми матеріального права і суд касаційної інстанції правильно застосував їх в адміністративному спорі, що виник між сторонами у цій справі, підстав для задоволення заяви Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області немає.

Враховуючи викладене, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити Білоцерківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в допуску справи до провадження для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна