Справа № 803/127/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/127/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області, відповідач) про визнання відмови у перерахунку надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 3951,25 грн. протиправною, зобов'язання провести перерахунок такої надбавки у зазначеному розмірі, який включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с.25-26).

В обґрунтування позову позивач вказав, що з 2015 року є пенсіонером органів внутрішніх справ. На виконання умов Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, відповідач надіслав до Пенсійного фонду України довідку від 04 травня 2017 року №1216 згідно з додатком 2 до вказаного Порядку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року. Разом з тим, ОСОБА_1 дії відповідача щодо не включення до вказаної довідки усіх видів грошового забезпечення оскаржив у судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8551/17 дії Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо не включення до довідки від 04 травня 2017 року №1216 надбавки за виконання особливо важливих завдань визнані протиправними та зобовязано включити до довідки надбавку за виконання особливо важливих завдань з урахуванням розмірів, зазначених у довідці від 22 грудня 2015 року №225, виданої Луцьким міським відділом УМВС України у Волинській області. Проте, незважаючи на вказане судове рішення, відповідач включив до довідки надбавку за виконання особливо важливих завдань у сумі 734,40 грн.

Позивач вважає, що рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року не виконане в повному обсязі, оскільки надбавка має становити не 734,40 грн., а 3951,25 грн. - 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Відповідач звернення позивача від 26 грудня 2017 року про видачу та направлення довідки відповідно до рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року не задовольнив. Відтак, позивач вважає відмову у перерахунку надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 3951,25 грн. протиправною та просив зобов'язати відповідача провести перерахунок такої надбавки у зазначеному розмірі, який включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та направити довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Ухвалою 15 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до частини четвертої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

У відзиві на позов відповідач його вимог не визнав (а.с.43-45). В обґрунтування своєї позиції вказав, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, до якої включено також надбавку за виконання особливо важливих завдань з урахуванням розмірів, зазначених у довідці від 22 грудня 2015 року №225, що була видана Луцьким міським відділом УМВС України у Волинській області. У довідці від 22 грудня 2015 року №225 надбавка зазначена у сумі 737,40 грн. Тому саме ця сума і була включена до нової довідки, що підготовлена і направлена на виконання рішення суду.

Відповідач вважає, що рішення суду виконав у повному обсязі. При цьому звертає увагу, що у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року підставою для включення надбавки за виконання особливо важливих завдань до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії вказано довідку від 22 грудня 2015 року № 225, а не грошовий атестат, за яким позивач нараховує собі зазначену надбавку.

Надбавка за виконання особливо важливих завдань, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2011 року №1294, обчислювалася у процентному відношенні від посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, передбачених цією ж постановою, а не постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, на підставі якої формувалося грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними станом на 01 січня 2016 року.

З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відповіді на відзив (а.с.48-50) вказав, що змушений звертатися до суду із даним позовом про вимогу виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8551/17 , оскільки відповідач, хоч і знає, що надбавка за виконання особливо важливих завдань, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2011 року №1214, обчислюється у процентному відношенні від посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які чинні на момент проведення перерахунку пенсії, але бере до уваги не розмір, а суму, відображену у довідці від 22 грудня 2015 року №225. Нова довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії складена з порушеннями, бо не зареєстрована у встановленому порядку, а тому не може братись до уваги в Пенсійному фонді.

Позивач підтримує вимоги позовної заяви.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подавав.

Суд, перевіривши доводи заяв по суті справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів і підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (протокол від 05 листопада 2015 року а.с.32).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8551/17 (у суді першої інстанції №803/715/17) задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо не включення до довідки №1216 від 04 травня 2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань. Також зобовязано Ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавку за виконання особливо важливих завдань з урахуванням розмірів, зазначених у довідці №225 від 22 грудня 2015 року, виданої Луцьким міським відділом УМВС України у Волинській області про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, та направити таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с.36-39).

Листом від 11 жовтня 2017 року №7/557 Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області повідомила ОСОБА_1 про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/8551/17: довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2016 року з врахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с.29). У довідці, доданій до вказаного листа, значиться надбавка за виконання особливо важливих завдань у сумі 737,40 грн. (а.с.28). У довідці від 22 грудня 2015 року №225, виданій Луцьким міським відділом УМВС України у Волинській області, надбавка за виконання особливо важливих завдань для перерахунку пенсії становить 737,40 грн. (а.с.30).

ОСОБА_1 не погодився із таким виконанням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року та 26 грудня 2017 року звернувся до відповідача із заявою, у якій виклав свою незгоду із включенням до нової довідки надбавки за виконання особливо важливих завдань у сумі 737,40 грн. При цьому, посилаючись на грошовий атестат від 06 листопада 2015 року №70 (а.с.31), вказав, що розмір зазначеної надбавки становить 50% від посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 листом від 15 січня 2018 року №7/39 відповідач повідомив, що виконуючи рішення суду чітко дотримувався його вимог щодо використання розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з довідки від 22 грудня 2015 року №225; саме ця довідка, а не грошовий атестат позивача, вказані у рішенні суду як підставу для включення надбавки до нової довідки. Окрім того, відповідач вважає, що зазначена надбавка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2017 року №1294, а не постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, за якою формувалось грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01 січня 2016 року (а.с.33).

З наведеного випливає, що між сторонами у справі існує спір з приводу виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою, третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення закріплені і у статті 370 КАС України.

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року.

Процесуальним питанням, повязаним з виконанням судових рішень в адміністративних справах, присвячений розділ IV КАС України.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Отже, набрання рішенням суду законної сили породжує певні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, судове рішення стає загальнообов'язковим, незмінним та остаточним. Обовязком боржника за судовим рішенням є його добровільне виконання. Якщо таке не відбулося, то виконання має здійснюватися у примусовому порядку, що встановлений національним законодавством.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 КАС України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас, порядок виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, передбачений статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, чинним законодавством передбачено порядок примусового виконання рішення суду, який застосовується, якщо боржник добровільно не виконав свій обовязок, визначений судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також порядок судового контролю за виконанням рішення як завершальною стадією судового провадження.

Судом за даними компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що ОСОБА_1 за виконавчим листом у справі №803/715/17 (у суді апеляційної інстанції №876/8551/17) не звертався. Тобто, він не скористався усіма визначеними законом процедурами до завершення судового провадження у такій справі, якщо вважає, що рішення суду відповідачем не виконано.

Суд, перевіряючи доводи позивача про неналежне виконання відповідачем постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8551/17, вважає за необхідне зазначити, що чинним процесуальним порядком передбачені способи контролю за виконанням судових рішень.

Статтею 382 КАС України визначено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень. Зокрема, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Також відповідно до статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Також судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Як визначено частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що субєкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки у відповідача є прямо передбачений чинним законодавством обовязок виконати рішення суду. Примусове ж виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Право ОСОБА_1 на включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року надбавки за виконання особливо важливих завдань у певному розмірі встановлено постановою суду апеляційної інстанції (справа №876/8551/17). Суд у цій справі не може давати оцінку встановленим фактам та обставинам, тлумачити, розяснювати обраний спосіб захисту порушених прав в іншій справі. Якщо позивач не погоджується із виконанням відповідачем постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, то він вправі звернутися до примусового виконання судового рішення в адміністративній справі в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», де судовий контроль може здійснюватися в порядку, визначеному статтею 287 КАС України.

Питання про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання конкретного рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду вирішується за заявою позивача, на користь якого ухвалено рішення суду, у порядку, визначеною статтею 383 КАС України.

Натомість, позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій оскаржує дії (бездіяльність) Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо виконання судового рішення (постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №876/8551/17).

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту (предявлення нового позову, спрямованого на виконання рішення суду, що набрало законної сили, не дивлячись на формулювання позовних вимог), зводиться до зобовязання вчинити дії, які визначені в судовому рішенні, не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Суд не вправі зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України. Подання нового позову до суду про зобовязання виконати рішення суду не відповідає критеріям ефективного засобу правового захисту в розумінні Європейського суду з прав людини.

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 255, 262, 287, 295, 330, 370, 372, 382, 383, підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Декабристів, 30/2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 08592112) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 19 березня 2018 року