Справа № 826/13075/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/13075/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаЦентрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 03148; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (вул. Борисоглібська, 14, м. Київ, 04070; ), третя особо, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (вул.Терещенківська, 11-а, м. Київ, 01601; ) в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не сформування та не подання до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 68 550, 66 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 66 копійок, сплаченого згідно квитанції №ПН222 від 31 серпня 2017 року;

2) зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 68 550, 66 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 66 копійок, сплаченого згідно квитанції № ПН222 від 31 серпня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що житло придбавалося нею вперше, а тому вона звільняється від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що органи Пенсійного фонду України не мають можливості перевірити факт придбання позивачем житла вперше, а також зауважив, що отримання інформації від інших органів щодо придбавання житла вперше не є їх завданням, а відтак у відповідача відсутні підстави для повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 68 550, 66 грн.

Третя особа, у своїх поясненнях по адміністративній справі, зазначає, що механізм повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) законодавчо врегульовано, а відтак саме відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України повинен подати відповідне подання до органів Державної казначейської служби України про повернення коштів, у разі наявності підстав для прийняття останнього.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 18.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 29.11.2017 на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд перейшов до розгляду справи в прядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід заначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані матеріали, пояснення та заперечення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31.08.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1235.

На підставі вказаного договору позивач придбала у власність квартиру під номером 48, що знаходиться в будинку номер 30-Б на бульварі Лесі Українки в місті Києві, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 95956789.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачем було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 68 550,66 грн. (1% вартості квартири), що підтверджується копією квитанції № ПН222 від 31.08.2017.

08.09.2017 позивач, вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений нею помилково, звернулася до УПФУ із заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 68 550,66 грн.

За результатами розгляду зазначеної заяви листом від 15.09.2017 № 25025/16 відповідач повідомив позивача про неможливість повернення помилково сплачених коштів через відсутність інформації щодо права власності на нерухоме майно.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Так, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України (далі - БК України), Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740), Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43 (далі - Порядок № 43), Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 № 226 (далі - Порядок № 226), Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011 (далі - Положення № 460/2011), постановою Кабінету міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» (далі - Постанова № 106).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону № 400/97-ВР звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування осіб, які вперше придбавають житло, зокрема, зазначають - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 8 ст. 2, п. 10 ст. 4 № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

На обов'язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно встановлюються ставки збору на рівні 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Пунктами 15-1, 15-3 Порядку № 1740 визначено, що обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

У відповідності до ч.2 ст. 45 БК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до Порядку № 43 органи Державного казначейства України у процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку № 226 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до пп. 7 п. 4 Положення № 460/2011 казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У додатку до Постанови № 106 передбачено, що контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави до висновку, що для громадян, які придбавають житло вперше, законодавством регламентовано пільгу у вигляді звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Більш того, законодавством України не визначено механізму перевірки відомостей про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження таких даних.

Між тим, зазначені обставини не можуть бути правовою підставою для позбавлення особи її прав на повернення помилково або надміру сплачених нею коштів, що були зараховані до бюджету, та покладення на неї додаткового тягаря зі сплати збору на обов'язкове пенсійне страхування при придбанні житла вперше за наявності вищезазначеної законодавчо регламентованої пільги.

Аналогічний правовий підхід відповідає висновку, висловленому Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23 серпня 2017 року по справі № 813/904/17.

За таких обставин, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що позивачем було надано суду всі належні та необхідні докази, які підтверджують сплату нею збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла, та відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводів позивача щодо первинного придбання нею житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували відсутність у позивача права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв'язку з придбанням житла вперше.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 в поверненні безпідставно сплачених нею коштів, діяв у порушення законодавчих приписів, а тому така відмова є протиправною.

Крім того, з наведених вище правових норм також вбачається, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок повернення особі безпідставно або надмірно сплачених коштів, що зараховані до бюджету, який передбачає складання та направлення органом, що контролює справляння відповідних надходжень бюджету, тобто в даному випадку, згідно з Постановою № 106, відповідачем у цій справі, подання до органів Казначейства про повернення особі безпідставно або надміру сплачених коштів.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню. Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не формування та не подання до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 68 550, 66 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 66 копійок, сплаченого згідно квитанції №ПН222 від 31 серпня 2017 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 68 550, 66 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 66 копійок, сплаченого згідно квитанції № ПН222 від 31 серпня 2017 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 03148; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 280,00 грн. (тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) на відшкодування судового збору, сплаченого за квитанціями: № 16 від 1010.2017 на суму 640,00 грн., № 17 від 10.10.2017 на суму 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін