Справа № 823/595/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2018 року справа № 823/595/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача від 08.12.2017 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.11.2017;

- зобов'язати відповідача призначити (поновити) позивачу допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 13.11.2014 до 29.11.2017 позивач отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам. Однак, листом від 12.12.2017 відповідач повідомив позивача про відмову у подальшій виплаті такої допомоги, оскільки населений пункт, в якому прописаний позивач - смт. Нижня Кринка, Донецької області, - не входить до затвердженого КМУ переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. А переконання позивача така відмова є протиправною, оскільки відповідно до адміністративно-територіального устрою України смт. Нижня Кринка, Донецької області знаходиться у віданні Макіївської міської ради та входить до його складу. При цьому м. Макіївка перебуває у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, просив задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що смт. Нижня Кринка, в якому прописаний позивач, не входить до затвердженого КМУ переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, що виключає право позивача на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Крім того зазначив, що 07.02.2018 до вказаного переліку внесено зміни та включено до нього згаданий населений пункт, у зв'язку з чим, позивачу з 16.02.2018 призначено відповідну допомогу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з довідкою від 13.11.2014 № позивач перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 При цьому, зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки від 06.02.2018 №2710 позивач перебуває на обліку у відділі призначення та перерахунку соціальних виплат управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат, як отримувач щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 13.11.2014 до 29.11.2017.

30.11.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати вищевказаної допомоги. Листом від 12.12.2017 №14048/28-5/10 відповідач відмовив у призначенні такої допомоги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону №1706. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1,2 статті 4 Закону № 1706).

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 (далі - Порядок №505), визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п.3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень або 3400 гривень, якщо до складу сім'ї входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї.

Пунктом 8 Порядку №505 передбачено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Відтак, законодавством передбачено право внутрішньо переміщеної особи, яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, отримати грошову допомогу з дня звернення із заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно.

Суд встановив, що відповідач відмовив позивачу у призначенні адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у зв'язку з тим, що він зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Дійсно, в Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) населений пункт Нижня Кринка відсутній.

Разом з тим, згідно з адміністративно-територіальним устроєм Донецької області, розміщеному на офіційному веб-сайті Верховної ради України, населений пункт Нижня Кринка перебуває у складі Совєтського району міста Макіївка, яке у свою чергу входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р смт. Нижня Кринка входить до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача, шляхом звуження його права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вказана правова позиція відображена також в рішенні Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 у справі №К/800/32877/17.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд врахував, що позивач уу прохальній частині позову просив визнати протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні адресної соціальної допомоги від 08.12.2017. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач відмовив у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам рішенням, оформленим повідомленням від 12.12.2017 №14048/28-5/10.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. На підставі п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У зв'язку з цим, для повного захисту прав позивача, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, оформлене повідомленням від 12.12.2017 №14048/28-5/10 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також зобов'язати призначити її з 30.11.2017.

Врахувавши встановлені обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір - стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, оформлене повідомленням від 12.12.2017 №14048/28-5/10 про відмову у наданні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради () призначити ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.11.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради () на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1) судовий збір за подання позову в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель

Рішення складене у повному обсязі 15.03.2018.