Справа № 826/26991/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/26991/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів: Костенко Д.А., Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-

Середземноморські Авіалінії»

до Голови Державної авіаційної служби України

Більчука Олександра Васильовича

треті особи Державна авіаційна служба

Кабінет Міністрів України

Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія

«Міжнародні авіалінії України»

про визнання протиправною бездіяльності

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-Середземноморські Авіалінії» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної авіаційної служби України Дьоміна Едуарда Володимировича (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд визнати бездіяльність Голови Дежавної авіаційної служби ОСОБА_3 починаючи з 16 червня 2015 року і до звільнення 04 вересня 2015 року щодо неприпинення (нескасування) виконання польотів ПАТ «Міжнародні авіалінії України» за регулярним маршрутом Київ-Амман-Київ протиправною і такою, що:

- суперечить інтересам служби, суперечить покладеним на нього обов'язкам, підірвало довіру до нього як до носія влади, що призвело до приниження Державної авіаційної служби України та унеможливило подальше виконання ним своїх обов'язків;

- є порушенням присяги державного службовця.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/26991/15.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2016 року судом було замінено відповідача на належного - голову Державної авіаційної служби України Більчука Олександра Васильовича.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2016 року судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_3.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року суддею Вєкуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження у зв'язку з припиненням повноважень судді Шулежка В.П., в провадженні якого вона перебувала та не була ним розглянута.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є призначеним авіапідприємством з боку України на маршруті Київ-Амман-Київ відповідно до ст. 3 Угоди про повітряне сполучення, укладеної між Кабінетом Міністрів України та Урядом Йорданського Хашимітського Королівства і ратифікованої Законом України від 27.07.2006. Позивачу 25.10.2013 Державіаслужбою було видано право на експлуатацію повітряної лінії Київ-Амман (Хашимітське Королівство Йорданія)-Київ на необмежений строк з частотою рейсів - два рази на тиждень. 09.06.2015 на засіданні комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній Державіаслужби було вирішено перенести на чергове засідання комісії 26.06.2015 питання щодо отримання прав на експлуатацію повітряних ліній авіакомпанією «МАУ» за маршрутом Київ-Амман-Київ на необмежений строк з частотою рейсів - три рази на тиждень. 09.06.2015 набули чинності Авіаційні правила України «Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній», затверджені наказом Державіаслужби № 686 від 24.10.2014. Позивач зазначає, що авіакомпанія «МАУ», незважаючи на відсутність належно оформленого права на експлуатацію повітряної лінії за маршрутом Київ-Амман-Київ, з 16.06.2015 почала виконувати регулярні повітряні перевезення за цим маршрутом. При цьому, у 2014 році авіакомпанія «МАУ» вже зверталася з аналогічною заявою про отримання такого права, в задоволенні якої було відмовлено. Позивач вважає, що у голови Державіаслужби не було підстав допускати авіакомпанію «МАУ» до польотів за вказаним маршрутом. Також позивач зазначає, що рішення ліцензійної комісії Державіаслужби, оформлене протоколом від 24.02.2012 № 38, про призначення авіакомпанії «МАУ» на експлуатацію повітряної лінії за маршрутом Київ-Амман-Київ прийнято за правилами, встановленими Повітряним кодексом України 1993 року, який на той час втратив чинність, без затвердження частоти рейсів. Однак згідно зі ст. 94 Повітряного кодексу України, який набув чинності 16.09.2011, право на експлуатацію повітряної лінії має підтверджуватися відповідним документом, а не призначенням на експлуатацію повітряної лінії. Наказом Міністерства інфраструктури від 23.04.2013 № 245 був затверджений Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній, згідно з яким для виконання польотів стало необхідно отримання не лише призначення, але й документа про право на експлуатацію повітряної лінії. Крім того, за результатами службового розслідування правомірності допуску Державіаслужбою ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на виконання з 16.06.2015 міжнародних регулярних повітряних перевезень за повітряною лінією Київ-Амман-Київ встановлено, що головою Державіаслужби з перевищенням повноважень та незаконно надало дозвіл на виконання міжнародних регулярних польотів у повітряному просторі України та погодили розклад руху авіакомпанії «МАУ» на виконання рейсів за повітряною лінією Київ-Амман-Київ. Всупереч положенням ч. 3 ст. 5, п. 3 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст.92, ст.94 Повітряного кодексу України голова Державіаслужби ОСОБА_3 допустив протиправну бездіяльність, не заборонивши польоти авіакомпанії «МАУ» на зазначеному рейсі, що свідчить про зацікавленість у приватних інтересах цієї авіакомпанії і несумісність допущеного порушення зі статусом держслужбовця.

Відповідач і треті особи 1, 2, 4 не надали заперечень проти адміністративного позову. Представники відповідача і третьої особи 4 у судові засідання не з'являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Третя особа 3 надала заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначає, що твердження позивача про відсутність у авіакомпанії «МАУ» права на експлуатацію не відповідає дійсності, оскільки авіакомпанія отримала ліцензію серії НОМЕР_1 від 27.06.2012, сертифікат експлуатанта НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 14.10.2015, а згідно з протоколом засідання ліцензійної комісії від 24.02.2012 № 38 авіакомпанії надано право на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ, що відображено у пункті 114 додатку № 1 до ліцензії. Зазначені документи не містять обмежень щодо частоти виконання авіакомпанією рейсів за міжнародною повітряною лінією Київ-Амман-Київ. З 13.03.2012 авіакомпанія є призначеним авіапідприємством за цією повітряною лініює відповідно до міжнародних домовленостей між Україною і Хашимітським Королівством Йорданія. Державіаслужбою листом від 13.03.2012 N1.10-02637 було направлено Регуляторній Комісії Цивільної Авіації Хашимітського Королівства Йорданія повідомлення про призначення авіакомпанії «МАУ» в якості експлуатанта повітряної лінії Київ - Амман - Київ. Листом від 30.03.2015 N10/1/90/1215 авіаційні власті Йорданії повідомили Державіаслужбу про надання авіакомпанії «МАУ» дозволу на виконання польотів за маршрутом Київ-Амман-Київ.

Порядок отримання документа про право на експлуатацію певної повітряної лінії відповідно до ч. 3 ст. 92, ч. 2 ст. 94 Повітряного кодексу України, який набрав чинності 16.09.2011, визначався Порядком надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури від 23.04.2013 № 245. Однак цей нормативно-правовий акт був визнаний незаконним і нечинним постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 у справі №826/20406/14, залишеною без змін ухвалою Київсього апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015. Отже рішення ліцензійної комісії від 24.02.2012 № 38 щодо надання авіакомпанії «МАУ» право на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ було правомірно прийнято згідно з Положенням про призначене авіапідприємство з боку України на експлуатацію міжнародної повітряної лінії, затвердженим наказом Державіаслужби від 24.12.2004. Авіаперевізники, які отримали призначення на підставі зазначеного Положення та до ліцензії яких внесено відомості про такі призначення, мають право на експлуатацію повітряної лінії відповідно до ч. 2 ст. 94 Повітряного кодексу України. Отже рішення ліцензійної комісії від 24.02.2012 № 38 та Додаток N 1 до ліцензії від 27.06.2012 серії АГ N 505921 є документами про право на експлуатацію повітряної лінії Київ-Амман-Київ в розумінні ч. 3 ст. 92 Повітряного кодексу України. Також 16.06.2015 Державіаслужба в порядку, передбаченому Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України, затвердженими наказом Державіаслужби, Міноборони від 28.11.2005 № 897/703, погодила авіакомпанії «МАУ» розклад руху повітрених суден на сезон літо 2015 за маршрутом Київ-Амман-Київ починаючи з 16.06.2015 до 13.10.2015.

Крім того, позивачем не обґрунтовано порушення його прав, оскільки позивач володіє правом на експлуатацію даного маршруту частотою два рейси на тиждень і згідно з міжнародними домовленостями відсутні будь-які обмеження частоти дозволених до виконання рейсів. При цьому, відсутні позовні вимоги саме до відповідача, а позивач намагається встановити факт порушення присяги іншою посадовою особою. Зважаючи на викладене, третя особа 3 просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності голови Державіаслужби щодо неприпинення (нескасування) виконання польотів авіакомпанії «МАУ» за регулярним маршрутом Київ-Амман-Київ.

В судовому засіданні 05.07.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 05.07.2017 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 05.07.2017 не прибув, надав клопотання про розгляд справи без участі представника Державіаслужби.

Представник третьої особи 2 у судовому засіданні 05.07.2017 заперечував проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи 3 у судовому засіданні 05.07.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи 4 у судове засідання 05.07.2017 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 червня 2015 року на засіданні комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній Державіаслужби згідно з пунктом 2.2 протоколу № 1 від 09.06.2015 до порядку денного було включено розгляд заяв Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», зокрема щодо отримання прав на експлуатацію повітряних ліній для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України за маршрутом Київ-Амман (частота рейсів: 3 р/т; строк дії права: з 08.06.2015 на необмежений строк). За змістом протоколу № 1 від 09.06.2015 голова комісії зазначив, що зважаючи на тривалу перерву у розгляді заяв авіаперевізників, Державіаслужбою прийнято рішення провести позачергове засідання комісії та у зв'язку з цим запропонував в ході засідання комісії відповідно до порядку денного розглянути та винести на голосування прийняття рішень стосовно заяв, у тому числі ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», щодо отримання прав на експлуатацію тих повітряних ліній, відносно яких відсутні обмеження щодо кількості авіаперевізників, частоти виконання польотів та їхньої географії відповідно до діючих міжурядових угод про повітряне сполучення та законодавства України. У розділі «Рішення комісії» протоколу № 1 від 09.06.2015 відсутні будь-які рішення щодо зазначених заяв, зокрема щодо отримання ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» прав на експлуатацію повітряної лінії для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України за маршрутом Київ-Амман (частота рейсів: 3 р/т; строк дії права: з 08.06.2015 на необмежений строк).

16.06.2015 ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» почало виконувати повітряні перевезення за маршрутом Київ-Амман-Київ відповідно до погодженого Державіаслужбою розкладу руху повітрених суден на сезон літо 2015 починаючи з 16.06.2015 до 13.10.2015.

Позивач, вважаючи, що ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» не мало права здійснювати такі перевезення без прийняття комісією відповідного рішення про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ-Амман-Київ, зазначає про невиконання головою Державіаслужби ОСОБА_3 обов'язку, передбаченого пунктом 3 частиини 1 статті 6 Повітряного кодексу України, щодо заборони та скасування польотів, здійснюваних за відсутності належно оформленого права на експлуатацію такої повітряної лінії.

Як встановлено судом, ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» здійснює діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом на підставі виданої Державіаслужбою України ліцензії від 27.06.2012 серії АГ N 505921, а також сертифіката експлуатанта від 14.10.2015 НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 (на момент початку польотів за спірним маршрутом діяв сертифікат експлуатанта від 14.10.2013 серії АО № 000217).

Відповідно до рішення ліцензійної комісії Державіаслужби, оформленого протоколом від 24.02.2012 №38, ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» отримало право на експлуатацію міжнародної повітряної лінії за маршрутом Київ-Амман(Йорданія)-Київ. Зазначений маршрут був включений до переліку міжнародних повітряних ліній (маршрутів), на яких ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» отримане призначення/по яких надане право виконувати регулярні польоти відповідно до пункту 114 Додатку 1 до ліцензії серії НОМЕР_1 від 27.06.2012.

У зв'язку з відмовою Державіаслужби ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» у внесенні змін до документа на право експлуатації повітряної лінії Київ-Амман-Київ із визначенням частоти рейсів - 3 рейси на тиждень, ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зверталося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання протиправними і скасування відповідних пунктів протоколів комісії і наказів Державіаслужби, який постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2015 у справі №826/23508/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017, був задоволений частково.

Як встановлено судом при розгляді справи №826/23508/15, Державіаслужба України листом від 13.03.2012 №1.10-02637 повідомила Регуляторну Комісію Цивільної Авіації Хашимітського Королівства Йорданія про те, що ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» є призначеним авіапідприємством на повітряній лінії Київ-Амман-Київ відповідно до Угоди про повітряне сполучення від 30.11.2005, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Йорданського Хашимітського Королівства про повітряне сполучення".

Також Державіаслужба в доповнення до листа від 13.03.2012 №1.10-02637 листами від 22.12.2014 №1.14-14612 та №1.10-14613 звернулась до Міністерства закордонних справ України та авіаційних органів влади Хашимітського Королівства Йорданія із повторним інформуванням про призначення ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на повітряну лінію Київ-Амман-Київ з боку української сторони.

У відповідь авіаційні власті Йорданського Хашимітського Королівства листом від 30.03.2015 №10/1/90/1215 повідомили Державіаслужбу про надання ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» дозволу на виконання польотів за маршрутом Київ-Амман-Київ з частотністю 3 рейси на тиждень.

Також судом при розгляді справи №826/23508/15 встановлено, що ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» з 24.02.2012 належним чином набуло право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Амман - Київ, яке на момент розгляду даної справи не анульоване та є чинним, як це передбачено частиною другою статті 94 Повітряного кодексу України. Рішення ліцензійної комісії Державіаслужби від 24.02.2012 № 38 та пункт 114 Додатка N 1 до ліцензії від 27.06.2012 серії НОМЕР_1 є документами, які видані з метою набуття ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» права доступу до зазначеної повітряної лінії у розумінні частини третьої статті 92 Повітряного кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 7 статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 92 Повітряного кодексу України (в редакції від 19.05.2011, набрав чинності 16.09.2011), авіаційний перевізник, який виконує перевезення пасажирів та/або вантажу за плату та/або за наймом, повинен мати ліцензію на провадження діяльності з перевезення пасажирів та/або вантажу повітряним транспортом, яка видається уповноваженим органом з питань цивільної авіації згідно із законодавством України. Наявність ліцензії не означає, що авіаційний перевізник має право доступу до певних повітряних ліній або ринків. З метою набуття права доступу до певних повітряних ліній або ринків авіаперевізник повинен отримати від уповноваженого органу з питань цивільної авіації відповідний документ на право експлуатації певної повітряної лінії.

Згідно з частинами 1, 2 статті 94 Повітряного кодексу України авіаперевізник зобов'язаний надавати послуги з повітряних перевезень в обсягах і на умовах, передбачених сертифікатом експлуатанта, ліцензією та наданими йому правами на експлуатацію повітряних ліній. Для виконання польотів з перевезення пасажирів, багажу та/або вантажу, пошти за плату та/або за наймом авіаперевізник повинен мати відповідне право на експлуатацію певної повітряної лінії.

У пункті 2 частині 3 статті 94 Повітряного кодексу України встановлено, що право на експлуатацію повітряної лінії надається уповноваженим органом з питань цивільної авіації за письмовою заявою авіаперевізника щодо певних повітряних ліній на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України.

При цьому, на момент прийняття ліцензійною комісією Державіаслужби рішення від 24.02.2012 № 38 про надання ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» права на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії за маршрутом Київ-Амман(Йорданія)-Київ не було визначено іншого порядку отримання прав на експлуатацію певної повітряної лінії, ніж чинне на той час Положення про призначене авіапідприємство з боку України на експлуатацію міжнародної повітряної лінії, затверджене наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 24.12.2004 №247 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 23.04.2013 № 245).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 розділу 2 зазначеного Положення надання повітряному перевізникові України права (призначення) на експлуатацію міжнародної повітряної лінії здійснюється Державіаслужбою згідно з цим положенням, положеннями відповідної міжурядової угоди про повітряне сполучення (повітряний транспорт) або іншої домовленості на рівні авіційних властей. Державіаслужба надає авіапідприємству право (призначення) на експлуатацію міжнародної повітряної лінії окремо на кожну міжнародну повітряну лінію. Призначення означає надання такому перевізникові відповідних комерційних прав для експлуатації повітряної лінії виключно у користування.

Питання щодо надання повітряним перевізникам України права (призначення) на експлуатацію міжнародної повітряної лінії розглядаються Ліцензійною комісією Державіаслужби (надалі - Комісія) за встановленою процедурою. Рішення Комісії затверджується Головою Державіаслужби (пункт 2.3 розділу 2 Положення).

У пункті 3.2 розділу 3 Положення встановлено, що призначення надається на необмежений термін.

Згідно з Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом, затвердженими спільним наказом Держкомпідприємництва та Мінтрансу від 26.11.2001 №139/821, міжнародна повітряна лінія, на яку суб'єкт господарювання отримав призначення, зазначається у ліцензії.

Відповідно до пункту 2.2 Правил надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України, затверджених спільним наказом Державіаслужби України та Міністерства оборони України від 28.11.2005 №897/703, для виконання міжнародних регулярних польотів експлуатанти України повинні мати відповідне призначення на конкретну міжнародну повітряну лінію та отримати від департаменту авіаційних перевезень та ліцензування Державіаслужби України затвердження (погодження) розкладу руху повітряних суден.

Отже, на момент прийняття рішення ліцензійною комісією Державіаслужби від 24.02.2012 № 38 отримання документів на право експлуатації певної повітряної лінії згідно з частиною 3 статті 92, частини 2 статті 94 Повітряного кодексу України могло здійснюватися лише в порядку, передбаченому Положенням про призначене авіапідприємство з боку України на експлуатацію міжнародної повітряної лінії, затвердженим наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 24.12.2004 №247.

З урахуванням викладеного, на підставі рішення ліцензійної комісії Державіаслужби від 24.02.2012 № 38 ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» правомірно набуло на необмежений термін право на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ. При цьому, згідно з вказаним рішенням від 24.02.2012 № 38 право на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ було належним чином оформлене шляхом внесення до переліку міжнародних повітряних ліній, на які ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» надане право виконувати регулярні польоти відповідно до пункту 114 Додатку 1 до ліцензії серії НОМЕР_1 від 27.06.2012.

З урахуванням викладеного, судом не приймаються доводи позивача щодо необхідності оформлення ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» права на експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ в порядку, передбаченому Авіаційними правилами України «Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній», затвердженими наказом Державіаслужби № 686 від 24.10.2014, оскільки на момент звернення ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» до Державіаслужби з заявою про отримання прав на експлуатацію повітряних ліній для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України за маршрутом Київ-Амман (частота рейсів: 3 р/т; строк дії права: з 08.06.2015 на необмежений строк), яка не була розглянута 09.06.2015 на засіданні комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній, ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» вже мало право на регулярну експлуатацію міжнародної повітряної лінії Київ-Амман-Київ і мало намір визначити частоту дозволених до виконання рейсів за цим маршрутом відповідно до їх фактичного використання.

Судом не приймаються посилання позивача на висновки акту службового розслідування від 17.07.2015 в частині перевищення повноважень керівництвом Державіаслужби щодо надання дозволу на виконання міжнародних регулярних польотів у повітряному просторі України та погодження розкладу руху авіакомпанії «МАУ» на виконання рейсів за повітряною лінією Київ-Амман-Київ, оскільки зазначені висновки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до частини 3 статті 5 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації є уповноваженим та незалежним органом щодо забезпечення використання повітряного простору України суб'єктами авіаційної діяльності, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 6 Повітряного кодексу України керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації здійснює в межах та у спосіб, визначені законом, такі повноваження, зокрема, заборона, скасування, тимчасове припинення або зміна виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці польотів або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України.

Зважаючи на те, що ПрАТ Авіакомпанія «МАУ» правомірно виконує регулярні повітряні перевезення за міжнародною повітряною лінією Київ-Амман-Київ, були відсутні правові підстави для застосування головою Державіаслужби Д.ОСОБА_3 у період з 16.06.2015 до 04.09.2015 заборони або скасування виконаня таких польотів відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 6 Повітряного кодексу України.

Разом з тим, суд зауважує, що позовні вимоги щодо визнання бездіяльності колишнього голови Державіаслужби Д.ОСОБА_3, такою, що суперечить інтересам служби, суперечить покладеним на нього обов'язкам, підірвала довіру до нього як до носія влади, що призвело до приниження Державіаслужби України та унеможливило подальше виконання ним своїх обов'язків, а також є порушенням присяги державного службовця, не можуть бути заявлені до особи, яка займає зазначену посаду на теперішній час, оскільки зазначені позовні вимоги мають особистий характер і не допускають можливості процесуального правонаступництва відповідно до положень ст. 52 КАС України.

Також позивачем не обґрунтовано порушення його прав, оскільки позивач володіє правом на експлуатацію даного маршруту частотою два рейси на тиждень і згідно з Угодою про повітряне сполучення, укладеною між Кабінетом Міністрів України та Урядом Йорданського Хашимітського Королівства 30.11.2005, а також підписаним між сторонами Меморандумом про взаєморозуміння відсутні будь-які обмеження для призначених авіапідприємств частоти дозволених до виконання рейсів.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін і третіх осіб стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом не встановлено правових підстав для задоволення позову, отже суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко