Справа № 559/1890/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 559/1890/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції у м.Житомирі на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "14" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Ралець Р.В. в м.Дубно, Рівненської області), у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 БУПП в м.Житомирі Гетманенка Дмитра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до Інспектора роти №1 БУПП в м.Житомирі Гетманенка Дмитра Вікторовича, та з урахуванням уточнення позовних вимог, просив постанову по справі про адміністративне правопорушення БР № 641746 винесену 21 серпня 2017 року інспектором роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенко Д.В. в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 121 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень змінити, обмежившись відповідно до ст. 22 КУпАП усним зауваженням, так як вчинене ним правопорушення не створило жодної небезпеки для учасників дорожнього руху, а провадження у справі просив закрити.

Позовну заяву обґрунтував тим, що відповідно до постанови про адміністративну відповідальність він 21 серпня 2017 року він керував автомобілем Мерседес-Бенц -212 д.н.з ВК 4004 на 236 км а/д Київ-Чоп у якого не працювала лампа лівої фари. Проте, постанова була винесена працівником патрульної поліції без дотримання вимог ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Поза увагою залишилась та обставина, що з його боку не виявлено умислу, правопорушення не потягло за собою будь-яких несприятливих наслідків. Також поза увагою залишилося положення ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності і обмеженням усним зауваженням. Крім того, в порушення ст. 258 КУпАП йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що позивач оспорював вказане інкриміноване йому правопорушення.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.11.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенка Дмитра Вікторовича про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову БР №641746 від 21 серпня 2017 року винесену інспектором роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенка Дмитра Вікторовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень змінено в частині накладення стягнення.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУАП, обмежившись відносно нього усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою Департамент патрульної поліції у м.Житомирі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що інспектором роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенко Д.В. при винесенні відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги ст.258, 268 КУпАП щодо складання постанови, роз'яснено позивачу його права. Адміністративне стягнення накладено в межах ст. ч.1 ст.121 КУпАП. Зміна адміністративного стягнення судом першої інстанції є втручанням в дискреційні повноваження поліції.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що при вирішені справи, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Позивач, його представник та представник відповідача в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити без участі сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 серпня2017 року інспектором роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенком Д.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення БР №641746, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.6 ).

Відповідно до постанови позивач ОСОБА_2 21.08.2017 о 00 год 20 хв на автодорозі Київ-Чоп 236 км, керував транспортним засобом Мерседес-Бенц -212 д.н.з ВК 4004 АР у якого не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою в частині стягнення, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольнив позов. Суд відповідно до ст.22 КУпАП звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежився відносно нього усним зауваженням. При цьому суд вважав, що обставини вчиненого порушення свідчать, що зазначене правопорушення не створило жодної небезпеки для учасників дорожнього руху та є малозначним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.31.4.3. в Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади:

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені частиною другою статті 122 цього Кодексу розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зазначені норми містить і Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС від 07.11.2015, № 1395.

Встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення винесена від 21.08.2017 інспектором роти №1 БУПП в м. Житомир Гетманенком Д.В. в межах наданих йому повноважень та відповідно до закону без складання протоколу про адміністративне правопорушення та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції позивач визнав вину у вчиненні даного правопорушення.

При цьому судом встановлено, що позивач усунув виявлене порушення, та останнє не потягнуло за собою негативних наслідків для учасників дорожнього руху. Зазначене стало підставою для застосування по позивача ст. 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 288 КУпАП визначено право особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення, зокрема до суду, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вищезазначеного вбачається, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення наділений повноваженнями лише в межах визначених даною статтею.

Разом з тим, сфера застосування ст.22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу .

Зі змісту частини 1 ст.121 КУпАП вбачається, що порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника у разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому слід зазначити, що на час виникнення правовідносин, питання щодо надання повноважень місцевому загальному суду як адміністративному суду, скасовувати рішення суб'єкта владних повноважень та закривати провадження у справі, а також змінювати заходи стягнення, врегульовано не було.

Зазначене питання врегульовано частиною 3 статті 286 чинного КАС України лише після 15 грудня 2017 року.

Відповідно, враховуючи те, що позивачем свою вину визнано, а обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість звільнити позивача від адміністративної відповідальності за правилами ст.22 КУпАП, чим втрутився в дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої при ухваленні рішення дійшов помилкового висновку про можливість застосування судом статті 22 КУпАП при вирішенні питання про звільнення від адміністративної відповідальності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування прийнятого рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції у м.Житомирі задовольнити. Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "14" листопада 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.