Справа № 810/3896/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

13 березня 2018 року

справа №810/3896/16

адміністративне провадження №К/9901/6367/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Вітаполіс» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року (судді - Бєлова Л.В., Безименна Н.В., Кучма А.Ю.) у справі №810/3896/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Вітаполіс» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство фінансів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс» (далі - Товариство, позивач у справі, скаржник у справі) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - податковий орган), Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство фінансів України, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення податкового органу від 13 квітня 2016 року № 2998/10/10-13-11-02-10;

- визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України з 30 січня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акту Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 та у незабезпеченні перегляду та приведенні Міністерством фінансів України свого наказу від 28 січня 2016 року № 21 у відповідність із Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;

- зобов'язати податковий орган прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць березень 2016 року з додатками та доповненнями до неї з подальшим введенням до інформаційних баз даних Державної фіскальної служби України відомостей зазначених у податковій декларації від 13 березня 2016 року та додатках до неї;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України свого наказу від 28 січня 2016 року № 21 у відповідність з цим Законом.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказана постанова оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу скаржника у справі на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року залишено без руху на підставі частини шостої статті 187, частини 3 статті 189, частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Скаржнику у справі запропоновано протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду документ про сплату судового збору для усунення недоліків апеляційної скарги.

03 листопада 2017 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява Товариства про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви про роз'яснення ухвали суду апеляційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі скаржник у справі, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви про роз'яснення судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача у справі не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції, який дійшов правильного висновку про відсутність підстав для роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, оскільки зазначена ухвала складена відповідно до вимог чинного законодавства, є чіткою та зрозумілою і не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Вітаполіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року у справі №810/3896/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф.Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер