Справа № 808/342/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 березня 2018 року Справа № 808/342/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишева О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Таврія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72242, Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, вул. Центральна, 6)

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр.-т. Металургів, 6)

про визнання протиправним та скасування постанови від 15.01.2018 по зведеному виконавчому провадженні № 44561389 про арешт насіння ярого ячменю,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства «Дослідне господарство «Таврія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.01.2018 по зведеному виконавчому провадженні № 44561389 про арешт насіння ярого ячменю сорту ОСОБА_1 в кількості 81 130тон (для посіву) винесену працівником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 808/33/17 відповідача було зобовязано провести виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженню №44561389/7 в порядку визначеному ст. 34, 35 та 37 Закону України "Про виконавче провадження" та застосувати положення ч. 3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Позивач повідомив відповідача про наявність обставин визначених ст. 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та просив надіслати виконавчі документи по зведеному виконавчому провадженню до центрального органу виконавчої влади для безспірного списання коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачів та зупинити вчинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню в порядку ст.ст. 34 та 35 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на 05.10.2016) до моменту повідомлення по перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу. Між тим, відповідачем не виконується рішення суду, а навпаки 30.05.2017 та 12.07.2017 державним виконавцем знову винесені постанови у зведеному виконавчому провадженні №44561389, про накладення арешту на всі посіви соняшника та ярого ячменю, 250 тон пшениці врожаю 2017 року та 100 тон ячменю, які оскаржені позивачем у судовому порядку та скасовані судовими рішеннями у справах №808/1750/17 та №808/2227/17. 15.01.2018 державним виконавцем знов винесено постанову про опис та арешт майна по зведеному виконавчому провадженню №44561389, якою описано та накладено арешт на насіння ярого ячменю сорту ОСОБА_1 в кількості 81130 тон (для посіву). Представник позивача наголошує, що арештовані зернові культури є основним засобом виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства та на які встановлено мораторій, відповідно до Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна. З урахуванням викладеного просить визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.01.2018 по зведеному виконавчому провадженню №44561389.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/342/18, призначено підготовче засідання на 08 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року провадження у справі зупинено до 14 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 14 березня 2018 року провадження у справі поновлено та розглянуто справу по суті.

Представник позивача до судового засідання подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Адміністративний позов просить задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Від представника відповідача до судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в задоволенні адміністративного позову просить відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиву на позовну заяву. Зокрема зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №44561389/7 в кількості 19 проваджень щодо стягнення з позивача заборгованості у загальному розмірі 12 481 706 грн. 83 коп. Стосовно не виконання рішення суду по справі №808/33/17 зазначає, що наразі на розгляді Вищого адміністративного суду України перебуває справа №К/800/18923/17 за касаційною скаргою державного виконавця на рішення суду першої та апеляційної інстанцій по справі №808/33/17. Ухвалою ВАСУ від 23.11.2017 по вказаній справі зупинено виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2017 та Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 по справі №808/33/17 до вирішення судом касаційної інстанції остаточного рішення. Також на розгляді Верховного суду України перебувають касаційні скарги державного виконавця на рішення суду першої та апеляційної інстанцій по справам №808/1750/17 та №808/2227/17. Вважає, дії державного виконавця щодо винесення спірної постанови правомірними та такими, що відповідають положенням Закону України Про виконавче провадження. Стверджує, що мораторій на примусову реалізацію майна підприємства в даному випадку не розповсюджується, у звязку з наявністю на виконанні виконавчих документів про стягнення заборгованості по виплаті єдиного соціального внеску та судових рішень стягувачами за якими є державні підприємства. Крім того, зернові культури не є основними засобами виробництва, а отже на них не розповсюджується дія мораторію встановленого Законом України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна. Виходячи із вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, з урахуванням клопотання представників сторін про розгляд справи за його відсутності, справа розглядається в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справи докази у їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №44561389 щодо стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України 12 481 706 грн. 83 коп. в кількості 19 проваджень.

15.01.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні №44561389 про арешт насіння ярого ячменю сорту ОСОБА_1 в кількості 81130 тон (для посіву).

Не погоджуючись із винесеною постановою позивач звернувся до суду із цим позовом.

Судом встановлено, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебували справи №808/1750/17 та №808/2227/17 предметом розгляду яких були також постанови державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні №44561389.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2017 по справі №808/1750/17, яка залишена без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30.05.2017 ЗВП №44561389.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2017 по справі №808/2227/17, яка залишена без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.07.2017 ЗВП №44561389.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №808/33/17 за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України в особі в.о. директора ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

Постановою суду від 22.02.2017 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про відмову в застосуванні положень ст. 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень по зведеному виконавчому провадженню № 44561389/7.

Зобовязано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженню №44561389/7 в порядку визначеному ст. 34, 35, та 37 Закону України Про виконавче провадження та застосувати положення ч. 3 ст. 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень - надіслати виконавчі документи по зведеному виконавчому провадженню до центрального органу виконавчої влади для безспірного списання коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачів та зупинити вчинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню в порядку ст.ст. 34 та 35 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на 05.10.2016) до моменту повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 по справі №808/33/17 апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області було залишено без задоволення. Постанова Запорізького окружного адміністративного суду - залишена без змін.

Постанова суду по справі №808/33/17 набрала законної сили 23.05.2017.

25.05.2017 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій повідомив виконавчий орган про набрання рішенням по справі №808/33/17 законної сили.

Наразі постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №808/33/17 відповідачем не виконується. Як стверджує представник відповідача, на теперішній час на розгляді у суді касаційної інстанції перебувають касаційні скарги відповідача на рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі №808/33/17, а також і по справам №808/1750/17 та №808/2227/17.

Отже, відповідач вважає, що остаточні рішення по вказаним справам наразі не прийнято. До того ж, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2017 №К/800/18923/17 зупинено виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 у справі №808/33/17 до закінчення касаційного розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву та відзив на позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ст.2 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України Про виконавче провадження, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Згідно із ч.1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлюються Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон №4901-VI).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 3 ст. 4 Закону №4901-VI встановлено, що протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Статтею 4 Закону №4901-VI, зокрема, передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником є державне підприємство зі 100% частки держави в особі Національної академії аграрних наук України. ОСОБА_4 державного підприємства також чітко вказано, що його засновником є Національна академія аграрних наук України з часткою, що належить державі в статутному капіталі, що складає 100%.

Відповідно до пункту 4.4 ОСОБА_4 Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України": Земельні ділянки, які надані в постійне користування Підприємству для розміщення його об'єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормів для племінних тварин і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених ОСОБА_4 та цим ОСОБА_4, є державною власністю.

За результатами розгляду справи №808/33/17 судом встановлено, що відповідачем при проведенні дій по зведеному виконавчому провадженню № 44561389/7 не враховано вимоги Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України Про виконавче провадження та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440. Крім того, суд дійшов висновку, що начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області діяв не на підставі та не у межах повноважень, необґрунтовано та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Судовим рішенням по справі №808/33/17, яке набрало законної сили 23.05.2017, встановлено обовязок Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженню № 44561389/7 в порядку визначеному ст. 34, 35, та 37 Закону України Про виконавче провадження та застосувати положення ч. 3 ст. 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень - надіслати виконавчі документи по зведеному виконавчому провадженню до центрального органу виконавчої влади для безспірного списання коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачів та зупинити вчинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню в порядку ст.ст. 34 та 35 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на 05.10.2016) до моменту повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Враховуючи наявність судового рішення по справі №808/33/17, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про визнання постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15 січня 2018 року по зведеному виконавчому провадженню №44561389 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до п. 6 ч.3 ст. 18 Закону №1404 (тут і далі в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Закону №1404, стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 52 Закону №1404 у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч.6 ст. 52 Закону №1404 у разі якщо на зазначене у частині пятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтерєру офісів, готова продукція та товари тощо);

2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що протягом 2015-2018 років державним виконавцем вчинялись дії щодо розшуку, встановлення та опису майна (2 одиниці транспортних засобів, врожай 2015р„ 2016р., 2017р.; поголів'я великого рогатого скоту, свиней, тощо) підприємства та подальшої передачі описаного майна на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Враховуючи це неможливо застосувати п.2-4 ч.1 ст. 37 Закону Україні «Про виконавче провадження", оскільки державним виконавцем постійне встановлюється майно на яке може бути звернено стягнення з метою погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням. Крім того, зазначає, що зернові культури не основними засобами виробництва.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що Державне підприємство Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України зареєстровано 29.10.1993, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Враховуючи це, суд приходить до висновку, що арештовані зернові культури є основним засобом виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства. Крім того, позивачем був наданий перелік наявного майна, яке могло бути включено відповідачем до акту опису майна позивача .

Згідно ч.1 ст. 56 Закону №1404, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону №1404, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно ч.3 ст. 56 Закону №1404, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Спірна постанова містить опис майна, на яке накладено арешт, а саме: насіння ярого ячменю сорту ОСОБА_1 в кількості 81130 тон (для посіву). Однак в постанові про арешт майна не зазначено і не доведено відповідачем суду, що описане майно відповідає розміру суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Таврія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72242, Запорізька область, Веселівський район, с. Таврія, вул. Центральна, 6, ) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.01.2018 по зведеному виконавчому провадженню №44561389, якою було накладено арешт насіння ярого ячменю сорту ОСОБА_1 в кількості 81 130 тон (для посіву), винесену працівником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6, ідентифікаційний ) на користь Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: 72242, Запорізька область, Веселівський район, с.Таврія, вул. Центральна, 6, ) судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.295-297 КАС України.

Рішення виготовлено в повному обсязі 14 березня 2018 року.

Суддя О.В. Конишева