Справа № 802/73/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

21 лютого 2018 р. Справа № 802/73/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що вони двічі зверталися до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Однак, двічі отримували відмови від відповідача. Вважаючи дані відмови необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, позивачі вирішили звернутися до суду з метою захисту своїх прав.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Також надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області діяло у відповідності до вимог чинного законодавства та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

13 липня 2017 року до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулись громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею по 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Листами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №Я-13183/0-6819/6-17, №Я-13182/0-6821/6-17, №Я-13181/0-6820/6-17 від 18.08.2017 року позивачі були повідомлені, що оскільки, земельна ділянка перебуває в оренді ПП "АФ Відродження", необхідно звернутися до головного управління із клопотанням про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

04 жовтня 2017 року громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 повторно звернулися з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею по 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Листами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №Я-19216/0-9700/6-17, №Я-19220/0-9701/6-17 та №Я-19204/0-9724/6-17 від 03.11.2017 року позивачі були повідомлені про те, що формування об'єкта (земельної ділянки) на підставі проекту землеустрою щодо відведення буде суперечити схемі землеустрою, що міститься у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Сабарівської сільської ради.

Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду.

Надаючи правову оцінку відмовам у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які викладені у листах головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, суд зважає на наступне.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений статтею 118 ЗК України, зокрема, частиною 6 передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін та погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Крім того, ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з пп. 31, 50 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Оскільки, спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, тому саме до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відноситься розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Відтак, суд наголошує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме, невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать, що відмови у наданні позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, яка викладена у листах головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № Я-19216/0-9700/6-17, № Я-19220/0-9701/6-17 та № Я-19204/0-9724/6-17 від 03.11.2017 року аргументовані тим, що формування об'єкта на підставі проекту землеустрою щодо відведення буде суперечити схемі землеустрою, що міститься у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Проте, змістовний аналіз статей 118, 122 Земельного кодексу України свідчить про те, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Згідно діючого правового регулювання земельних відносин у державі, право розпорядження землями сільськогосподарського призначення відбувається виключно на підставі норм Земельного кодексу України, а тому відповідачем було безпідставно відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Таким чином, головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області з непередбачених законом підстав відмовило позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Суд зазначає, що заявлені позивні вимоги про визнання протиправними відмови ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність викладені у листах № Я-19216/0-9700/6-17, № Я-19220/0-9701/6-17 та № Я-19204/0-9724/6-17 від 03.11.2017 року підлягають задоволенню.

З огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також, враховуючи протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірних земельних ділянок, суд доходить висновку, що позивачами обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у зв'язку з чим вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція закріплена в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.12.2016 у справі №802/1224/16-а, в якій зазначено, що вимоги позивача про зобов'язання головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при розгляді клопотання вичерпав свої дискреційні функції в частині встановлення підстав для відмови у наданні дозволу, у разі відсутності таких.

Аналогічна позиція закріплена в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 у справі № 802/358/17-а.

ОСОБА_5 Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати відмови головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладені у листі Я-13181 /0-6820/6-17 від 18.08.2017 року та у листі Я-19216/0-9700/6-17 від 03.11.2017 року щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Зобов'язати головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Визнати протиправними та скасувати відмови головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладені у листі Я-13183/0-6819/6-17 від 18.08.2017 року та у листі Я-19220/0-9701/6-17 від 03.11.2017 року, щодо надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Зобов'язати головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл гр. ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Визнати протиправними та скасувати відмови головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладені у листі Я-13182/0-6821/6-17 та у листі Я-19204/0-9724/6-17 від 03.11.2017 року, щодо надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Зобов'язати головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (вул. І.Франка, 27, с. Сабарівка, Оратівський район, Вінницька область, 22651, РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ).

Стягнути на користь ОСОБА_3 (вул. І.Франка, 27, с. Сабарівка, Оратівський район, Вінницька область, 22651, РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ).

Стягнути на користь ОСОБА_4 (вул. Українська, 60, смт. Маньківка, Черкаська область, 20100, РНОКПП НОМЕР_3) сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (28.02.2018)

Суддя підпис ОСОБА_6

Копія вірна Суддя:

Секретар: