Справа № 821/3867/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3867/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Скрипченко В.О., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2014 року, у справі за позовом Приватного підприємства Гелиос-Транс до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2014 року задоволено позов та визнано протиправними дії податкового органу по проведенню перевірки підприємства і по коригування показників його податкової звітності у АІС Податковий блок та зобовязано відповідача поновити попередні показники підприємства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням податковим органом подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо необхідності задоволення позовних вимог, оскільки за результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено безтоварність господарських операцій, які проведено між позивачем та деякими його контрагентами, а тому податковим органом правомірно здійснено коригування показників податкової звітності підприємства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2014 року податковим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача, про що складено акт №308/21-03-22-05/38269701 від 15.09.2014 року, яким встановлено безтоварність господарських операцій, які проведено між позивачем та деякими його контрагентами.

За результатами здійснених заходів податковим органом, на підставі вищевказаного акту перевірки, здійснено самостійне коригування відомостей інформаційної системи Податковий блок шляхом зміни сум податкових зобовязань та податкового кредиту позивача, які сформовані за результатами проведених господарських операцій з його контрагентами.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивачем оскаржено їх до суду.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, з яким частково не погоджується судова колегія, з наступних підстав.

Згідно із п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України - органи державної податкової служби мають право поводити перевірки платників податку (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України - документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України - результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно із ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судовою колегією встановлено, що позивачем оскаржено дії податкового органу по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки підприємства, за результатами якої складено акт №308/21-03-22-05/38269701 від 15.09.2014 року.

Як зазначено вище у повноваженнях податкового органу прямо передбачено право на проведення позапланової перевірки за наявності відповідного наказу керівника органу, при цьому дії по складанню акту перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством, а обставини, викладені у відповідному акті, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки щодо співставлення даних первинного бухгалтерського обліку та інших документів.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі податкового повідомлення-рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків та є рішенням субєкта владних повноважень, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

Отже в адміністративному процесі обєктом оскарження є лише результат реалізації повноважень податкового органу (тобто рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як-то проведення перевірки, складання акта перевірки, включення до акта перевірки певних висновків).

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що дії податкового органу по проведенню позапланової невиїзної перевірки позивача не породжують правові наслідки, не створюють додаткові обов'язки для підприємства та не порушують його охоронювані законом інтереси в публічно - правових відносинах, а отже не є предметом оскарження в адміністративному процесі.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України, у своїх рішеннях по аналогічним справам №К/800/28943/14 від 21.10.2014 року, №К/800/54116/14 від 27.10.2014 року, №К/800/45634/14 від 28.10.2014 року, К/800/55713/14 від 04.11.2014 року.

До того ж посадові особи відповідача зобовязані вчинити дії по проведенню перевірки та складанню відповідного акту, за наявності чинного наказу на проведення такої перевірки (який не оскаржено позивачем та є чинним).

Разом з тим судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно положень ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статей 54 і 58 Податкового кодексу України - контролюючий орган зменшує суму відємного значення з ПДВ (або збільшує суму грошового зобовязання з ПДВ) шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст.74 Податкового кодексу України - податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Наказом Державної податкової служби України №1197 від 24 грудня 2012 року «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» - з 1 січня 2013 року введено в експлуатацію ІС «Податковий блок» в органах державної податкової служби всіх рівнів.

Судовою колегією встановлено, що підставою для коригування показників податкової звітності позивача в інформаційній системи Податковий блок є вищевказаний акт перевірки №308/21-03-22-05/38269701 від 15.09.2014 року (а.с.104). При цьому жодних податкових повідомлень-рішень за результатами проведеної перевірки, відповідачем не складено.

Враховуючи вищевикладені норми податкового законодавства колегія суддів приходить до висновку, що інформаційна система «Податковий блок» повинна відображати фактичні показники господарської діяльності, які задекларовані позивачем та її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а податкові органи України використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

З огляду на встановлені вище обставини колегія суддів вважає протиправними дії відповідача щодо самостійного коригування показників податкової звітності підприємства, які здійснено лише на підставі акту перевірки, що є підставою для задоволення позову в частині зобовязання поновити показники податкової звітності в АІС Податковий блок.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 04.11.2014 року по справі №К/800/12147/14 та від 11.11.2014 року по справі №К/800/51069/14.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України - суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У своїх запереченнях наданих до апеляційного суду, позивачем заявлено клопотання про зобовязання податковий орган подати до суду звіт про виконання судового рішення, на підставі ч.1 ст.267 КАС України, проте вказане клопотання жодним чином не обґрунтовано та колегія суддів не вбачає підстав для застосування даної процесуальної норми, оскільки рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає обовязковому виконанню податковим органом і без додаткового контролю з боку суду.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2014 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позов Приватного підприємства Гелиос-Транс до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Приватного підприємства "Гелиос Транс" в електронній інформаційній базі даних "Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобов'язань у розрізі контрагентів "Система "Податковий блок" ДПС України" на підставі акта перевірки №308/21-03-22-05/38269701 від 15.09.2014 року "Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП "Гелиос - Транс" (код 38269701) з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства при проведенні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "Готіка ЛТД" (код 38388548) за період з 08.07.12 по 01.04.2014р.".

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області відновити в АС "Податковий блок" та "Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПС України" показники податкових зобов'язань і податкового кредиту Приватного підприємства "Гелиос -Транс", які відкориговано на підставі акта перевірки №308/21-03-22-05/38269701 від 15.09.2014 року "Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП "Гелиос - Транс" (код 38269701) з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства при проведенні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "Готіка ЛТД" (код 38388548) за період з 08.07.12 по 01.04.2014р.".

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України, на користь Приватного підприємства Гелиос-Транс, сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 73,08 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2014 року

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: В.О. Скрипченко

ОСОБА_1