Справа № 552/535/18
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/535/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Самсонової О.А. при секретарі Горошко О.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Полтаві про визнання дій інспектора поліції неправомірними, визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування, третя особа - інспектор поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій інспектора поліції неправомірними, визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування, посилаючись на те, що 19 січня 2018 року інспектором поліції Управління патрульної поліції у м.Полтаві ОСОБА_2 щодо нього винесена постанова серії БР №525035 в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1, посилаючись на те, що постанова інспектором УПП у м.Полтаві винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, просив суд визнати дії інспектора поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2 щодо складення відносно позивача оскаржуваної постанови незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову від 19 січня 2018 року серії БР №525035, провадження по справі закрити.

Ухвалою суді Київського районного суду м.Полтави від 02 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, яку вирішено розглядати без повідомлення учасників справи.

Також даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи залучено інспектора поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2.

Заперечень від сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи не надходило.

Відповідач надав відзив на позов, у якому посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 було скоєно адміністративне правопорушення, за що його у відповідності до вимог чинного законодавства притягнуто до відповідальності, в задоволенні позову просив відмовити.

Від третьої особи ОСОБА_2 пояснення не надходили.

Суд, розглянувши справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 19 січня 2018 року інспектором поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2 стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії БР №525035 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 19 січня 2018 року, керуючи автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Полтаві по вул.Європейській, проїхав перехрестя з вул.Київське Шосе на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3. та 8.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Позивач в поданій до суду позовній заяві заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних доказів в заперечення позовних вимог та на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів того, що позивач 19 січня 2018 року, керуючи автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Полтаві по вул.Європейській, проїхав перехрестя з вул.Київське Шосе на заборонений червоний сигнал світлофору, і доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, постанова інспектора поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання вказаної постанови незаконною та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, про визнання дій інспектора незаконними, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки належним та достатнім способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В той же час суд не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, як розгляд адміністративної справи без складення протоколу про адміністративне правопорушення, обмеження у реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП, як то знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо.

При цьому суд бере до уваги Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, у якому Конституційний суд України зазначив: положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час у вказаному рішенні Конституційний суд України звернув увагу на таке.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, відповідно до частин 2 4 ст.258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з наведених вище розяснень Конституційного Суду України, суд встановив, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося в скороченому провадженні, яке не вимагає будь-яких спеціальних процедур.

З цих підстав суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач розглянув справу без складення адміністративного протоколу та не надав йому можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, а також на порушення позивачем процедури розгляду адміністративної справи, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП.

Судові витрати за розгляд справи суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (проживаючого: м.Полтава, пров.Заячий, 10А, кв.113, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Управління патрульної поліції у м.Полтаві (місцезнаходження: м.Полтава, вул.Європейська, 164, ідентифікаційний код не встановлено) про визнання дій інспектора поліції неправомірними, визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування, третя особа - інспектор поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2 (адреса: м.Полтава, вул.Європейська, 164, ідентифікаційний номер не встановлено), - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора поліції 3-ої роти батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_2 серії БР №525035 від 19 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А.Самсонова

19.03.2018