Справа № 734/4239/17
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/24/18 Справа № 734/4239/17
ПОСТАНОВА

іменем України

16 березня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді: Бараненко С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань Москалюк О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди,
В С Т А Н О В И В:
із адміністративним позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , у якому просить:
1.Визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати йому грошової допомоги при звільненні без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.
2.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення (4252,20 грн.) та виплатити заборгованість, яка виникне внаслідок такого перерахунку.
Так, позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді викладача циклової комісії підготовки зенітних артилерійських підрозділів у військовому званні підполковника, має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу Командувача Сухопутними військами ЗС України (по особовому складу) від 23 червня 2017 року № 190 позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» (за станом здоров`я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 серпня 2017 року № 38 був виключений з 14 серпня 2017 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
При звільненні та виключенні його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 серпня 2017 року № 38 йому була виплачена грошова допомога при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 жовтня 2017 року № 804 грошову допомогу при звільненні було виплачено без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року, яка відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 805 від 13.10.2017 року складає 60% місячного грошового забезпечення - 4252,20 грн.
Про виплату грошової допомоги при звільненні без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди позивачу нічого відомо не було, бо грошова допомога при звільненні відповідачем була перерахована йому на його картковий рахунок та було відображено лише суму коштів, яка надійшла на його рахунок. Жодних повідомлень чи роз`яснень про те, які виплати були включені у грошову допомогу при звільненні його не отримував, у жодних документах про отримання грошової допомоги при звільненні підпис не ставив. На момент отримання від відповідача грошової допомоги при звільненні, у позивача не виникало сумнівів чи підозр про те, що відповідач може порушити норми законодавства та провести виплату грошової допомоги при звільненні у розмірі меншому за той на який він мав право, тобто без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди.
Позивач вважає, що дії відповідача щодо виплати йому грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% неправомірними та такими, що порушують його права та законні інтереси.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але попередньо надав суду заяву в якій просить адміністративний позов розглядати у його відсутності.

Представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, але попередньо надав суду заяву в якій просить адміністративний позов розглядати у його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» ( далі - постанова № 889) та з метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової винагороди, Міністерство оборони України видало наказ № 550 від 24.10.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 року за -N- ; -" 29600) «Про затвердження інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» ( далі - Інструкція). Дана інструкція визначає порядок і умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі-військові частини), щомісячна грошоза винагорода (далі-винагорода).
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включається посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установ, організацій); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України ( Головного управління розвідки міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшу вати розміри винагороди за:
-порушення статутних правил несення служби;
-особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки;
-уживання алкогольних напоїв ( наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);
-порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.
Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою №889 та Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджено наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року №550 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 року за № 1470/29600), - це тимчасова, нефіксована і щомісячна виплата, а тому вона не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців», до складу грошового забезпечення входить: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців», військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
У пункті 1 постанови № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), які займають посади у Військово- Морських силах Збройних Сил, Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил ( за переліком згідно додатку), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах високомібільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової винагороди в розмірі, що не перевищує щомісячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначається Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 зазначеної постанови).
За пунктом 5 Інструкції, така винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини ( установи, організації) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату зазначеної щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, є рапорти вищестоящого командування за позитивні результати службової діяльності.
Ураховуючи наведене, можна дійти висновку, що щомісячна грошова винагорода, яка передбачена постановою №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки така винагорода дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира ( начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Слід зазначити, що аналогічна правова позиція щодо застосування частини другої статті 9 Закону №2011-XII «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців», постанови №889 , Інструкції, які регулюють підстави, порядок і умови виплати щомісячної грошової допомоги, була висловлена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у Постанові 15 жовтня 2014 року (справа № 21-368а13).
Також, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 04 листопада 2017 року дійшла правового висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою № 889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Отже, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення (4252,20 грн.) та виплатити заборгованість, яка виникне внаслідок такого перерахунку, задоволенню не підлягають в повному обсязі.
Керуючись ст. 229, 241-246, 250, 255, 267, 293, 295, 297 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Головуючий суддя: С.М. Бараненко