Справа № 813/223/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карпяк О.О., розглянувши у м.Львові в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання від 23.06.2017 року за вхідним номером У-8204/0/5-17 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідач жодним чином не вказав про будь-яку невідповідність місця розташування об'єкта. Вказане рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області містить підставу для відмови, яка не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України, а відтак є протиправним. Посилання відповідача у спірному рішенні на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, є необгрунтованим. Також відповідачем у відмові зазначено, що земельна ділянка стосовно якої позивач звернувся із клопотанням перебуває у приватній власності, проте, твердження відповідача не підтверджуються жодними правовстановлюючими документами. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву від 07.02.2018р. за вх.№3371, у якому зазначає, що відмова відповідача обґрунтовувалась тим, що відповідно до поданих позивачем графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, за інформацією ОСОБА_2 у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, запропонована позивачем до відведення земельна ділянка передбачена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебуває у приватній власності. Зазначає, що питання щодо розпорядження землями приватної власності не відноситься до компетенції Головного управління. Відмова Головного управління у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою та техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставною та обґрунтованою. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року відкрито скорочене провадження у справі.

07.02.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.02.2018 року витребувано в ГУ Держгеокадастру у Львівській області докази, а саме належним чином завірені копії листа №193/405-17-0.23 від 14.07.2017, докази перебування вказаної земельної ділянки у приватній власності.

12.03.2018 відповідачем долучено до матеріалів справи витребувані докази.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що клопотання будь-якої сторони про виклик їх в судове засідання відсутні, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд всебічно і повно зясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель згідно КВЦПЗ- земель запасу сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Крехівської сільської ради Жовківського району.

За результатами розгляду клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом №У-8204/0-5927/6-17 від 20.07.2017 року позивачу відмовлено у звязку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки існуючим проектам землеустрою відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України. Така відмова мотивована тим, що запропонована позивачем земельна ділянка відповідно до інформації ОСОБА_2 у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області передбачена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебуває у приватній власності. Питання про розпорядження землями приватної власності не відноситься до повноважень Головного управління. Також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, питання повязані з реалізацією Стратегії в частині забезпечення врахування позиції відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян підлягають розгляду виключно на пленарному засідання ради із прийняттям відповідного рішення.

ОСОБА_2 у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №193/405-17-0-23 від 14.07.2017 року (на звернення позивача від 29.06.2017) повідомлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 2,0 га, яку позивач просив надати йому у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області належить до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва., форма власності- приватна власність.

Позивач вважаючи, що йому протиправно відмовили у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства звернувся із адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

ОСОБА_3 частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

ОСОБА_3 частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади від 10.09.2014 р. №442 утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

ОСОБА_3 з п.7 зазначеного Положення, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Судом встановлено, що позивачем у відповідності до вимог Земельного кодексу України до ГУ Держгеокадастру у Львівській області подавалось клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель згідно КВЦПЗ землі сільськогосподарського призначення державної власності на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

ОСОБА_3 ОСОБА_2 у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №193/405-17-0-23 від 14.07.2017 року (на звернення від 29.06.2017) встановлепно, що земельна ділянка орієнтовною площею 2,0 га, яку позивач просив надати йому у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області належить до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності- приватна власність

Щодо покликань позивача на лист ОСОБА_2 у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №У-27/0-0-23-27/135-18 від 22.02.2018 року (на звернення позивача) про те, що місце землі Крехівсьої сільської ради Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту) відносяться до земель сільськогосподарського призначення, слід зазначити наступне. В даному листі вказано, що він стосується земельної ділянки, що розташована за межами населеного пункту Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Суд не бере до уваги такий письмовий доказ, оскільки з вказаного листа не можна встановити про яку саме земельну ділянку йдеться у відповіді. Крім того, інфорамція вказана у листі не спростовує інформації, вказаної у інформаційній довідці щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :13:000, яка долучена до матеріалів справи відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів від 23.02.2018 року.

З урахуванням цього, суд погоджується з доводами відповідача про те, що питання розпорядження землями приватної власності не відноситься до компетенції Головного управління. Оскільки відповідно до інформації, наданої ОСОБА_2 у Жовківському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області (лист від 14.07.2017 року №193/405-17-0.23) запропонована позивачем до відведення земельна ділянка передбачена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебуває у приватній власності, відтак дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області є правомірними.

Окрім того, згідно вимог пункту 15 Перехідних Положень Земельного кодексу України заборонено купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Частиною 2 ст.18 Земельного кодексу України передбачено, що категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 20 Земельного кодексу України визначено віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Статтею 21 Земельного кодексу України передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" визначено поняття особистого селянського господарства - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. До майна, яке використовується для ведення особистого згідно вимог ст.6 Закону України "Про особисте селянське господарство", належать земельні ділянки, жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку.

Суд приходить до висновку, що оформлення земельної ділянки за нецільовим призначенням призведе до порушення норм чинного земельного законодавства України в сфері використання земель сільськогосподарського призначення.

У даному випадку, оскаржувана відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності є обґрунтованою.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись із відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, місце розташування якої відповідатиме вимогам закону і не буде накладатись на раніше виділені земельні ділянки.

Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджено документально, що дає суду підстави визнати позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як О.О.