Справа № 826/20174/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/20174/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 01014; ідентифікаційний код НОМЕР_1) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Лєскова, 2, м. Київ, 01011; ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення від 08.11.2016 №7638-13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві при нарахуванні податкового зобов'язання застосовувався Закон України від 24.12.2015 №909-VIII, який набрав чинності 01.01.2016, але подібне нарахування є незаконним, оскільки мав застосовуватися Закон України від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII.

Крім того, позивач зазначає, що незрозуміло чим керувався контролюючий орган (якими даними та розрахунками) при нарахуванні позивачу транспортного податку і чому саме транспортний засіб позивача є об'єктом оподаткування, а також, на думку позивача, відповідачем допущено суттєві порушення в процесі прийняття оскаржуваного рішення.

За таких обставин, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийнято відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, а висновки контролюючого органу стосовно наявності у нього обов'язку сплачувати у 2016 році транспортний податок є помилковими.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що позивач є платником транспортного податку, оскільки, є власником транспортного засобу віком до 5 років та середньо ринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Федорчук А.Б. від 26.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 №5246 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу, справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.10.2017 справу № 826/20174/16 прийнято до провадження суддею Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. та у справі призначено судове засідання.

В судовому засіданні 30.11.2017 на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України суд перейшов до розгляду справи в прядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід заначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані матеріали, пояснення та заперечення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 (реєстраційний номер НОМЕР_2; рік випуску: 2015; об'єм двигуна 2755 см3), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.46).

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено нарахування транспортного податку та сформоване податкове повідомлення-рішення від 08.11.2016 №7638-13, яким згідно з пп.54.3.3 п. 54.3 ст.54 та пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 12 500,00 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

У червня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, яким ст. 267 ПК України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

У відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За приписами п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 №909-VIII внесено зміни до ст. 267 Кодексу «Транспортний податок», які набрали чинності з 01.01.2016.

Зокрема, положення пп. 267.2.1 п. 267.2 викладено в редакції, відповідно до якої об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів.

Пунктом 2 зазначеної методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно пункту 14 даної методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Положеннями статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VIII установлено з 01.01.2016 мінімальну заробітну плату у розмірі 1 378 грн.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави стверджувати, що правовою підставою для оподаткування транспортного засобу транспортним податком у 2016 році є одночасна сукупність наступних умов:

1) його середньо ринкова вартість перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на 01.01.2016, тобто 1378 х 750 = 1 033 500,00 грн.;

2) з року випуску транспортного засобу минуло не більше 5-ти років.

Як зазначалося раніше, оскаржуване рішення прийнято відповідачем 08.11.2016, тобто вже після внесення змін до ПК України стосовно транспортного податку, згідно з якими, об'єкт оподаткування визначається, виходячи з середньоринкової вартості транспортного засобу.

Окрім того, відповідачем взагалі не доведено, що зазначений показник враховувався при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та не надано будь-яких розрахунків, відомостей Мінекономрозвитку, як того вимагає ст. 267 ПК України.

При цьому, відповідачем до заперечення на позовну заяву додано роздруківки з офіційного сайту Мінекономрозвитку щодо розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу Toyota LC Prado, 2,8, внутрішнього згорання, дизель, АТ, 2016 року випуску станом на 31.03.2017 (яку суд не приймає до уваги, оскільки позивач є власником транспортного засобу 2015 року випуску) та Toyota LC Prado, 2,8, внутрішнього згорання, дизель, АТ, 2015 року випуску, згідно якої середньоринкова вартість зазначеного транспортного засобу станом на 31.03.2017 становить 908 578,13 грн.(а.с.22)

Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів приналежності наведеного вище автомобіля до об'єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, суд дійшов висновку щодо безпідставності та протиправності нарахування ДПІ у Подільському районі ГУ ДВФ у м. Києві позивачу зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, на час розгляду справи жодних матеріалів, на підставі яких було винесено податкове повідомлення - рішення, а також доказів, які б підтверджували, що середньоринкова вартість транспортного засобу на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, що перебуває у власності ОСОБА_1 перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати відповідачем не надано, а відтак не доведено, що такий автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком за 2016 рік.

Водночас, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів приналежності наведеного вище автомобіля до об'єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, суд дійшов висновку щодо безпідставності та протиправності нарахування ДПІ у Деснянському районі ГУ ДВФ у м. Києві позивачу зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а вимоги позивача, в свою чергу, підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 08 листопада 2016 року №7638-13.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 01014; ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у розмірі 670,00 грн. (шістсот сімдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Лєскова, 2, м. Київ, 01011; ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін