Справа № 200/13101/17(2-аз/200/41/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2018 року

справа № 200/13101/17(2-аз/200/41/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельника В.В.

судді: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу

Дніпровської міської ради

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2017р. про забезпечення позову (суддя Шевцова Т.В., м.Дніпро)

у справі № 200/13101/17 (2-аз/200/1072/17)

за позовом

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65»

до

про

Дніпровської міської ради

зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2017 р. Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради, в якому просило зобов’язати Відповідача передати на баланс Позивача багатоквартирний будинок, розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд 65 (а.с. 3-7).

24.10.2017 року до канцелярії суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно якої останній просив заборонити Відповідачу - Дніпровській міській раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу в лізинг, в оренду, позичку тощо нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, а також заборонити державним реєстраторам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65 (а.с. 46).

Вказана заява обґрунтована тим, що загальними зборами Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» було прийняте рішення про прийняття зазначеного будинку на баланс Об’єднання, після чого позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про передачу будинку відповідачем на баланс позивача у передбаченому законом порядку. Проте Відповідач не здійснює жодних дій для виконання законних вимог Позивача та передану Позивачу на баланс вказаного будинку. На думку позивача, існує загроза, що Відповідач може укласти зі сторонніми особами договори про відчуження нежитлових приміщень будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, або довгострокові договори оренди зазначених приміщень, що призведе до неможливості використання їх Позивачем. Захист прав, свобод та інтересів Позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (а.с. 46).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі № 200/13101/17 (2аз/200/1072/17) заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Дніпровської міська рада подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зупинити виконання ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі № 200/13101/17 (2аз/200/1072/17) про вжиття заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні адміністративного позову у цій справі (а.с. 50-55).

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що з боку відповідача вчиняються будь-які дії, направлені на укладання зі сторонніми особами договорів про відчуження нежитлових приміщень будинку. Таким чином, позивачем не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених ст.. 117 КАС України (а.с. 51).

19.02.2018 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає, що бездіяльність відповідача, який всупереч вимогам закону зволікає з передачею приміщень на баланс позивача, є протиправною, існує загроза, що відповідач може укласти зі сторонніми особами договори про відчуження нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, або довгострокові договори оренди цих приміщень, що призведе до неможливості використання їх позивачем. На підставі зазначного просить апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2017 року залишити без задоволення (а.с. 87-89).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2017 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

Представники позивача, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити останню без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, з урахуванням думок представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у даній адміністративній справі є оскарження Позивачем бездіяльності Відповідача, яка полягає в невиконанні останнім вимог чинного законодавства України щодо прийняття рішення по передачі на баланс Позивача багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65. Крім того, з відома Відповідача нежитлові приміщення будинку експлуатуються сторонніми особами. Таким чином існує загроза відчуження Відповідачем зазначених нежитлових приміщень будинку третім особам або передача цих приміщень в довгострокову оренду, що може призвести до ускладнення виконання рішення суду по справі у разі задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України, в редакції станом на 04.08.2017 року, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За змістом частин третьої та четвертої статті 117 КАС України, в редакції станом на 04.08.2017 року, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що позивач, як і суд мають обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України. З цією метою обов’язковим є надання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу забезпечення адміністративного позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів зазначає, що Об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» доведені та підтверджені обставини, які вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам без вжиття відповідних заходів, враховуючи, що предметом спору у даній адміністративній справі є оскарження позивачем бездіяльності відповідача, яка полягає в невиконанні останнім вимог чинного законодавства України щодо прийняття відповідного рішення стосовно передачі на баланс позивача багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65.

Крім того, колегія суддів зважує на ту обставину, що з відома Відповідача нежитлові приміщення будинку експлуатуються сторонніми особами, що в свою чергу свідчить про те, що існує загроза відчуження Відповідачем зазначених нежитлових приміщень будинку третім особам або передача цих приміщень в довгострокову оренду, що може призвести до ускладнення виконання рішення суду по справі у разі задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 312, 316, 321,322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради – залишити без задоволення

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2017р. про забезпечення позову у справі № 200/13101/17 (2-аз/200/1072/17) – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 12 березня 2018 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова