Справа № 814/1352/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 р. № 814/1352/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_2

до відповідача:Снігурівського відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Центральна, 3/1, м. Снігурівка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57303

про:визнання неправомірною бездіяльності, стягнення моральної шкоди в сумі 51000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Снігурівського відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання відповіді на письмове звернення та стягнення моральної шкоди в сумі 51000,00 грн.

Ухвалою від 31.10.2017 р. суд залишив позовну заяву без розгляду в зв'язку з повторним неприбуттям позивача. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 р. ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

15.12.2017 р. набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції.

Згідно п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 14.02.2018 р. суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ст. 263 КАС України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в березні 2017 р. звертався до відповідача з заявою, в якій повідомляв про факт використання нелегальної робочої сили та ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_2. У заяві позивач просив повідомити його про результати розгляду письмово, однак жодних відповідей не отримав. Внаслідок нехтування відповідачем своїми обов'язками позивачу було завдано моральної шкоди в зв'язку із сильним впливом на його нервово-психічний стан.

03.10.2017 р. відповідач подав заперечення проти позову, а 06.03.2018 р. - відзив на позов, де зазначив, що ним вживалися заходи щодо відпрацювання звернення позивача. Так, здійснено вихід за адресою та відібрано пояснення у ФОП ОСОБА_2 Відповідь на звернення направлена позивачу поштою 03.04.2017 р. у межах строку, встановленого законодавством. Відповідач вважає, що своїми діями моральних чи фізичних страждань позивачу не завдав.

На підставі ст. 263 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

13.03.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій вказав про нелегальне працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3 з січня 2015 р., а також про несплату податків за вказаного працівника.

30.03.2017 р. фахівцями відповідача здійснено вихід за адресою знаходження СТО ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_3, в ході якого отримано письмові пояснення. У своїх поясненнях ФОП ОСОБА_2 зазначає, що в січні 2015 р. з ОСОБА_3 був укладений договір оренди приміщення (боксу для ремонту автомобіля). Трудові відносини між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні. До пояснень додано договір безоплатного користування гаражем на території СТО від 05.01.2015 р. № 1.

03.04.2017 р. за № 217/К/14-11-28-13-01 позивачу надіслано письмову відповідь на заяву від 13.03.2017 р. У відповіді вказано про результати виходу за адресою ФОП ОСОБА_2 та відсутність трудових відносин із ОСОБА_3

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393.

Так, ст. 1 Закону № 393 передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 Закону № 393 заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У відповідності до ч. 3-4 ст. 15 Закону № 393 відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону № 393).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів належними доказами дотримання порядку розгляду звернення позивача. Факти, вказані в заяві позивача від 13.03.2017 р., були перевірені, на доказ чого надано письмові пояснення ФОП ОСОБА_2 та договір безоплатного користування гаражем. Відповідач належним чином, у встановлений Законом № 393 строк, повідомив позивача про результати розгляду звернення, що підтверджується листом від 03.04.2017 р. Оскільки відповідач не порушив права позивача, суд вважає необґрунтованою вимогу про стягнення моральної шкоди.

З огляду на недоведеність обґрунтованості позовних вимог, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 14.03.2018 р.

Суддя Н.В. Лісовська