Справа № 554/9840/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.03.2018 Справа № 554/9840/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

08.12.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо організації процесу збирання, вивезення та утилізації небезпечних відходів, зокрема: ртутьвмісних (люмінесцентних енергозберігаючих ламп, ртутних (медичних) термометрів, оргтехніки, компютерів, компютерної техніки, офісної, побутової та електронної техніки, хімічних елементів живлення, електронно-променевих трубок кінескопів, бою їх скла, медичних відходів (голок, шприців, систем, пробірок, ампул, наконечників, рукавичок, бинтів, рентгенівської плівки, фармацевтичних відходів (прострочених, непридатних ампул, пробірок, таблеток, мазей, розчинів, лікарських препаратів/ліків), покришок відпрацьованих (автомобільних, велосипедних), та інших небезпечних відходів та зобовязати його виконати покладені на нього законодавством обовязки щодо організації вказаного процесу шляхом укладення на конкурсних засадах необхідних договорів та контролю за їх виконанням, або контролю за виконанням вже укладених договорів.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що обовязок щодо організації процесу по збиранню та перевезенню відходів, в тому числі небезпечних у складі побутових відходів покладається на органи місцевого самоврядування. Вважає, що відповідачем на сьогоднішній день грубо порушуються його конституційні права, оскільки не виконуються норми чинного законодавства.

Відповідач надав відзив на позов та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю, оскільки у даній сфері публічно-правових відносин не доведено порушення прав позивача саме відповідачем.

У відповіді на відзив позивач стверджував, що бездіяльністю відповідача заподіяна значна шкода навколишньому природному середовищу, що порушує ст. 50 Конституції України, отже і його субєктивне право.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України є Закон України «Про відходи» (далі - Закон).

Відповідно до абз. 3 ст.1 Закону небезпечними є відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними. При цьому, в абз.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1070 від 10.12.2008 року «Правила надання послуг з вивезення побутових відходів» (далі - Правила№1070) зазначається, що небезпечні відходи у складі побутових відходів - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках і мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища або здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними.

Згідно з ч. 8 ст. 35-1 Закону та абз. 4 п.4 Правил № 1070 небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також повинні відокремлюватися на етапі збирання чи сортування і передаватися споживачами та виконавцями послуг з вивезення побутових відходів спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Відповідно до ч. 2 т. 35-1 Закону та п. 3 Правил № 1070 власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів.

Таким чином, з урахуванням наведених норм, небезпечні відходи які містяться у побутових відходах повинні сортуватись споживачами та виконавцями послуг на етапі збирання, і в подальшому передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Положеннями п. 38, п. 54 та п. 55 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міських рад віднесено питання щодо поводження із відходами, зокрема: вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об'єктів, у тому числі місць чи об'єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Згідно з п. 3 Правил № 1070, власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору (надалі Договір), наведеного у додатку 1.

Також зазначеними Правилами, а саме додатками до них 2 та 3, передбачено мінімальні норми з надання послуг на вивезення побутових відходів, у тому числі й небезпечних, а також спосіб розрахунку обсягу і вартості послуг з вивезення побутових відходів.

Згідно додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 р. 1173 «Питання надання послуг з вивезення побутових відходів» наявність спеціально обладнаних транспортних засобів для збирання та вивезення побутових відходів, в тому числі небезпечних відходів у складі побутових відходів, є однією з кваліфікаційних вимог до учасника конкурсу по визначенню виконавця послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до ч. 4 п. 7 додатку № 2 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 р. №1173, де зазначено проект типового договору на надання послуг із вивезення побутових відходів на певній території міста, - вивезення небезпечних відходів у складі побутових відходів визначено в якості обов'язку виконавця послуг.

Крім того, положеннями ст. ст. 30, 33Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання міських рад належить: вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів; здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства; здійснення контролю за діяльністю суб'єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Водночас, згідно ст. 21 Закону органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; вжиття заходів для стимулювання суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об'єктів поводження з відходами; координацію діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; сприяння роз'ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі.

Матеріалами справи і, зокрема, Звітом «Про науково-дослідну роботу» (а.с. 16-81), підтверджується, що люмінесцентні лампочки та батарейки є небезпечними відходами у розумінні Закону.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Абзацами 2 та 3 статті 1 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Процедура проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів визначається Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року № 464 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 року за № 18/16034; далі - Порядок).

З огляду на наведені положення чинного законодавства виконавчий комітет Полтавської міської ради, який є окремою юридичною особою, не є належним відповідачем у даній справі, оскільки вирішення питань щодо поводження із відходами віднесено до виключної компетенції міських рад.

Водночас, відповідач наділений повноваженнями здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень, про що позивач суд не просить.

За таких обставин, з огляду на засади диспозитивності та змагальності сторін, підстави для задоволення позовних вимог до виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутні.

Керуючись ст. ст. 2,6,77, 242-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня отримання рішення.

Суддя В. М. Микитенко