Справа № 813/211/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО - Рітейл" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ТзОВ "ОККО - Рітейл" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 16.01.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 27.02.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в момент заповнення платіжних доручень на сплату акцизного податку, було допущено технічну описку невірно вказано код ЄДРПОУ ТзОВ «Окко Рітейл». Вказують, що вказана описка мала місце у трьох платіжних дорученнях, а саме № НОМЕР_1 від 30 червня 2016 року на загальну суму 86 050, 00 грн., № НОМЕР_2 від 29 липня 2016 року на загальну суму 215 740, 00 грн., та № НОМЕР_3 від 29 липня 2016 року на загальну суму 287 108, 00 грн. Зазначають, що з метою усунення вказаної помилки позивач звернувся з листами до Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з прохання зарахувати перераховані кошти по вірному коду ЄДРПОУ. Позивач вказує, що відповідачем не було взято до уваги дане звернення та винесено податкові повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 11.09.2017 року та № НОМЕР_5 від 11.09.2017 року. Крім того, зазначають, що допущена описка не призвела до порушень термінів сплати податкових зобовязань та виникнення заборгованості (податкового боргу) у позивача, всі узгоджені податкові зобовязання були своєчасно сплачені та надійшли до бюджету. Позивач не погодившись, з податковими повідомленнями - рішеннями, вважає, що вони прийнятті з порушенням норм Податкового кодексу України, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяв, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов, яка обґрунтовується тим, що позивачем було здійснено сплату з акцизного податку з порушенням граничних строків сплати. Вказують, що нараховані штрафні санкції було здійснено відповідно до норм чинного законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав у відзиві на позов просив розглядати справу без участі представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач в період з травня по жовтень 2016 року подав до Київської ОДПІ м. Харкова податкові декларації акцизного податку, а саме: за травень 2016 року, в якій задекларував суму 86050 грн.; за червень 2016 року, в якій задекларував суму 502848 грн.; за липень 2016 року, в якій задекларував суму 528800 грн.; за серпень 2016 року, в якій задекларував суму 598840 грн.; за вересень 2016 року, в якій задекларував суму 756022 грн.; за жовтень 2016 року, в якій задекларував 807746, 00 грн.

Суми податкового зобовязання, визначені у податкових деклараціях, були сплачені позивачем до наступних платіжних доручень: від 30.06.2016 року № НОМЕР_1, оплачена позивачем у розмірі 86050, 00 грн., 29.07.2016 року № НОМЕР_2 оплачена позивачем у розмірі 215740, 00 грн., 29.07.2016 року № НОМЕР_3 оплачена позивачем у розмірі 287108, 00 грн.; 29.07.2016 року № НОМЕР_6 оплачена позивачем у розмірі 195311, 85 грн., 29.08.2016 року № НОМЕР_7 оплачена позивачем у розмірі 296283, 15 грн., 29.08.2016 року № НОМЕР_8 оплачена позивачем у розмірі 37205, 00 грн., 29.09.2016 року № НОМЕР_9 оплачена позивачем у розмірі 186732, 03 грн., 28.09.2016 року № НОМЕР_10 оплачена позивачем у розмірі 39104, 27 грн., 28.09.2016 року № НОМЕР_11 оплачена позивачем у розмірі 74211, 61 грн., 28.09.2016 року № НОМЕР_12 оплачена позивачем у розмірі 298792, 09 грн., 27.10.2016 року № НОМЕР_13 оплачена позивачем у розмірі 188921, 68 грн., 27.10.2016 року № НОМЕР_14 оплачена позивачем у розмірі 45593, 10 грн., 27.10.2016 року № НОМЕР_15 оплачена позивачем у розмірі 241704, 32 грн., 27.10.2016 року № НОМЕР_16 оплачена позивачем у розмірі 279802, 90 грн., 28.11.2016 року № НОМЕР_17 оплачена позивачем у розмірі 203981, 85 грн., 28.11.2016 року № НОМЕР_18 оплачена позивачем у розмірі 42295, 65 грн., 28.11.2016 року № НОМЕР_19 оплачена позивачем у розмірі 269450, 56 грн., 28.11.2016 року № НОМЕР_20 оплачена позивачем у розмірі 292017, 94 грн.

Позивач вказує на те, що у трьох платіжних дорученнях № НОМЕР_1 від 30 червня 2016 року на загальну суму 86 050, 00 грн., № НОМЕР_2 від 29 липня 2016 року на загальну суму 215 740, 00 грн., та № НОМЕР_3 від 29 липня 2016 року на загальну суму 287 108, 00 грн., допущено технічну описку невірно вказано ЄДРПОУ ТзОВ «Окко Рітейл».

01.08.2016 року № 85, 29.12.2016 року №299 та 05.01.2017 року № 14 позивач звертався до В.о. начальника Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з листами у яких просив зарахувати кошти по вірному коду ЄДРПОУ. (а.с. 58-60).

ГУ ДФС у Харківській області було проведено камеральну перевірку позивача, за наслідками якої було складено акт перевірки №9380/20-40-40-04-05/30841082 від 09.08.2017 року.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено:

- податкове повідомлення рішення від 11.09.2017 року № НОМЕР_4 за платежем акцизний податок у розмірі 117 799, 60 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 11.09.2017 року НОМЕР_5 за платежем акцизний податок у розмірі 341 319, 20 грн.

Слід зазначити, що позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору та оскаржив податкові повідомлення рішення у адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України (ДФС) № 30944/6/99-99-11-03-01-25 від 21.12.2017 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення 11.09.2017 року № НОМЕР_4 та від 11.09.2017 року НОМЕР_5, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення камеральної перевірки) визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлює, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.222.1.1 п.222.1 ст. 222 Податкового кодексу України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд вважає, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Підставою застосування даного виду санкцій є винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання суб'єктом господарювання своїх зобов'язань, передбачених чинним законодавством.

Крім того, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки позивачем фактично було здійснено всі необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов'язку, то помилка,

На думку суду, помилка у трьох платіжних дорученнях на сплату акцизного збору, а саме № НОМЕР_1 від 30 червня 2016 року на загальну суму 86 050, 00 грн., № НОМЕР_2 від 29 липня 2016 року на загальну суму 215 740, 00 грн., та № НОМЕР_3 від 29 липня 2016 року на загальну суму 287 108, 00 грн., в частині невірного зазначення коду ЄДРПОУ ТзОВ «ОККО Рітейл», не вплинула на своєчасність сплати акцизного податку до бюджету, оскільки пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України повязує виконання податкового обовязку з фактом сплати у повному обсязі відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 16.06.2015 у справі №21-377а15, висновки якої згідно ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав застосування штрафних санкцій відповідно до статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання та необхідність скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_4 від 11.09.2017 року та № НОМЕР_5 від 11.09.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6886, 48 грн., підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № НОМЕР_4 від 11.09.2017 року та № НОМЕР_5 від 11.09.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, вул. Пушкінська, 46) в користь ТзОВ "ОККО - Рітейл" (місцезнаходження: Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. І. Франка, 14 А, ) судові витрати в сумі 6886 (шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 19 березня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.