Справа № 824/109/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/109/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюк О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюка О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мигалчан О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправним і скасування розпоряджень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо переведення позивача з одного виду пенсії на інший та застосування при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

- визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача № 1289 від 27.09.2017 року та № 165580 від 13.11.2017 року.

- зобов'язати відповідача призначити позивачу, пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з моменту звернення з 01.09.2017 року, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

- стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з вересня 2017 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 01.09.2017 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та одночасно із заявою про призначення пенсії за віком, подав заяву про припинення виплати пенсії як військовослужбовцю, у зв'язку з чим розмір його пенсії суттєво зменшився.

Не погоджуючись з розміром отримуваної пенсії позивач звернувся із запитом до відповідача про з'ясування обставин та листом від 27.12.2017 року №26241/02 позивача повідомлено про не призначення пенсії за віком, а з 01.09.2017 року про переведення з пенсії за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно розпорядження відповідача № 1289 від 27.09.2017 року.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач 01.09.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ". На виконання заяви відповідачем винесено розпорядження № 1289 від 27.09.2017 року про обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначив, що позивач скористався правом первинного призначення пенсії, тому будь-яке інше призначення пенсії слід розуміти, як переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, за таких обставин відповідачем обчислено позивачу пенсію за віком відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, заслухавши пояснення учасників справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно заяв від 01.09.2017 року вбачається, що позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та про припинення виплати пенсії як військовослужбовцю в зв'язку з переходом на пенсію за віком (а.с.14-15).

Згідно розпоряджень № 1289 від 27.09.2017 року та НОМЕР_1 від 13.11.2017 року вбачається, що позивача переведено з одного виду пенсії (вислугу років) на інший (за віком). Показник для розрахунку пенсії 2016 року змінений на показник 2007 року (а.с.10).

Згідно довідки Сторожинецького управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Чернівецькій області від 02.11.2017р. № 2920 вбачається, що позивач отримує пенсію за віком з 01.09.2017 року в розмірі 1626,07 грн. (а.с.13).

Згідно довідки від 06.11.2017 року Управління Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, вбачається що позивач перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернівецькій області і отримував пенсію за вислугу років в період з березня 2017 року по серпень 2017 року в сумі 1971,42 грн., щомісячно (а.с. 9).

Згідно листа відповідача від 27.12.2017 року № 26241/02 вбачається, що позивача з 01.09.2017р. було переведено з пенсії за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розраховано пенсію із застосуванням показника заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік (а.с. 11).

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається після досягнення особою віку 60 років та наявності і страхового стажу не менше 15 років.

Як вбачається з матеріалів справи на момент звернення із заявою позивач досягнув передбаченого вказаним Законом пенсійного віку та мав необхідний страховий стаж. До цього позивач отримував пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тобто раніше не отримував жодного виду пенсії, передбаченого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", отже позивач звернувся за призначенням пенсії за даним Законом вперше.

Відповідно до статей 9, 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", предметом регулювання цього Закону є три види пенсії: за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Правовідносини щодо переведення з одного виду пенсії на інший регулюються частиною 3 статті 45 цього Закону.

Аналіз статті 45 Закону дозволяє дійти висновку, що переведення з одного виду пенсії на інший можливий лише в межах трьох видів пенсії, передбачених статтею 9 та частиною статті 45 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за віком, по інвалідності та у зв'язку з і тратою годувальника).

Оскільки до цього позивач отримував пенсію за вислугу років за іншим законом, за таких обставин га думку суду позивача не може бути переведено на пенсію за віком, так як цей вид пенсії може бути лише призначений в розумінні первинного звернення.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що різниця між призначенням пенсії та переведенням з одного виду пенсії на інший полягає не у назві виконаної дії, а в особливостях розрахунку розміру пенсії. Так, при призначенні пенсії до розрахунку береться середня заробітна плата за три роки, що передують року звернення (тобто у випадку позивача - за 2014-2016 роки), а при переведенні з одного виду пенсії на інший - середня заробітна плата за 2007 рік. У зв'язку з цим розмір пенсії за віком у разі її призначення є набагато більшим, ніж розмір цього ж виду пенсії у разі виконання процедури переведення.

Судом встановлено, що відповідач розрахував позивачу пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік, в результаті чого розмір призначеної позивачу пенсії був зменшений до розміру в сумі 1626,07 грн. Разом з тим, такий порядок розрахунку пенсії суперечить чинному законодавству з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де Зп - заробітна плата, визначена відповідно до статті 40 цього Закону.

Частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за формулою, Зп = Зс х (Ск : К), де Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Тому при призначенні позивачу пенсії до розрахунку слід було застосувати середню заробітну плату за 2014-2016 роки.

Таким чином, оскаржуване розпорядження №1289 від 27.09.2017 року про переведення позивача з одного виду пенсії на інший порушує права позивача на соціальний захист, оскільки розмір належної позивачу пенсії було незаконно зменшено.

Судом встановлено, що внаслідок зазначеного вище перерахунку розмір пенсії позивача зменшився по відношенню до того, яку пенсію позивач отримував раніше. Відповідно до статті 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому розмір пенсії позивача не може бути зменшений.

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

За правилами частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем подавалось до відповідача відповідна заява з додатками (документ), передбачені для призначення вперше пенсії за віком.

Згідно приписів статті 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Отже позивач має право на призначення пенсії за віком з моменту звернення.

Згідно відповіді відповідача від 27.12.2017 року роз'яснено, що з 01.10.2017 року, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 03.10.2017 року №2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розмір пенсії був перерахований. Проведення даного перерахунку підтверджується розпорядженням НОМЕР_1 від 13.11.2017 року, за таких обставин такий перерахунок та розпорядження є протиправними, оскільки порушують права позивача.

Слід зазначити, що за умови правильного призначення позивачу пенсії з 01.10.2017 року не підлягала б перерахунку згідно Закону України від 03.10.2017 року №2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", оскільки її розмір зменшився б через зміну коефіцієнта стажу з 1,35 на 1,00. А відповідно до частини 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення" у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд також погоджується з тими обставинами, що розпорядження про перерахунок пенсії НОМЕР_1 від 13.11.2017 року є наслідком у вказаних правовідносинах щодо оскарження розпорядження №1289 від 27.09.2017 року про переведення позивача з одного виду пенсії на інший, оскільки в силу специфіки виконання пенсійних перерахунків чинним є останнє по даті прийняття розпорядження, і без його скасування технічно неможливо скасувати попереднє, а тому оскаржувані розпорядження є протиправними, оскільки вони не відповідають закону та порушують право позивача на справедливий і правильний розмір пенсійної виплати.

Так, у своєму рішенні від 30.04.2015 року Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/13363/15 вказав, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до статті 45 Закону №1058 можливе лише у тому разі, якщо особі відповідно до Закону №1058 був призначений один з видів пенсії, визначених приписами частини 1 статті 10 даного Закону - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв'язку з втратою годувальника. В частині 3 статті 45 Закону №1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій за матеріалами пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Крім того, у вказаній ухвалі ВАС України звернув увагу, що аналіз змісту статті 45 Закону №1058 вказує на те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 вказаної статті щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому у випадку позивача останньому протиправно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Вищий адміністративний суд у вказаній ухвалі наголосив, що оскільки особа по досягненні пенсійного віку звернулася за призначенням пенсії за віком вперше, при її обчисленні відповідач повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії , як це передбачено статтею 40 зазначеного вище Закону.

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв'язку з викладеним, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю, оскільки відповідачем не доведено правомірності своїх дій та рішень.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 2114,40 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо переведення ОСОБА_1, з одного виду пенсії на інший та застосування при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

3. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 1289 від 27.09.2017 року та № 165580 від 13.11.2017 року.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1, пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з моменту звернення з 01.09.2017 року, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1, судові витрати - судовий збір в сумі 2114,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 16 березня 2018 р..

Суддя Боднарюк О.В.