Справа № 826/23573/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2018 року № 826/23573/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент»
до Державної податкової інспекції у Солом?янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» (далі - також ТОВ «БІП-ПМ», позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Солом?янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.07.2015 №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки від 25.06.2015 №3190/26-58-22-07-18/31059394, що покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в частині висновку про завищення позивачем задекларованого показника податкового кредиту з податку на додану вартість за звітний період грудень 2014 року за наслідками господарських операцій з контрагентом-субпідрядником - ПП «Пром-Тех-Снаб». Позивач стверджує, що господарські операції з названими контрагентом є реальними, підтверджені всіма необхідними і належним чином оформленими первинними документами, та безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю товариства. За наведених обставин, позивач вважає, що ним дотримані всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту. Також позивач заперечує наявність у контролюючого органу правових підстав для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки ним на виконання вимог письмового запиту податкової інспекції від 13.03.2015 №6626/10/26-58-15-01 були надані всі необхідні письмові пояснення та копії документів, що у свою чергу виключає виникнення правової підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

У призначеному судовому засіданні 30.11.2017 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, а представник відповідача проти позову заперечував в усному порядку.

В ході розгляду справи від відповідача жодних письмових заперечень і додаткових матеріалів на спростування заявлених позовних вимог до суду не надійшло.

На підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент вчинення даної процесуальної дії) суд ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівником ДПІ у Солом?янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ПП «Пром-Тех-Снаб» () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складно акт від 25.06.2015 №3190/26-58-22-07-18/31059394 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки відповідач встановив порушення позивачем в тому числі норм: п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 і 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ТОВ «БІП-ПМ» показника задекларованого за грудень 2014 рік податкового кредиту та внаслідок цього - заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за звітний період грудень 2014 року на 272 753 грн.

До таких висновків працівник контролюючого органу дійшов у зв?язку з отриманням від ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві листа №2486/7/26-50-22-03 від 20.03.2015- податкової інформації про контрагента позивача - ПП «Пром-Тех-Снаб» (текст цього листа наведений на стор. 5 - 13 акта перевірки). За підсумками викладеної у вказаному листі інформації контролюючим органом зроблено висновок про відсутність у ПП «Пром-Тех-Снаб» фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: через відсутність кваліфікованого персоналу, незначний штат працюючих на товаристві осіб (всього 5 осіб), наявності у штаті тільки керівних посад, відсутності основних фондів.

Також в акті перевірки позивача зафіксовано, що ТОВ «БІП-ПМ» не надало до перевірки підтверджуючих документів, що дають змогу ідентифікувати конкретний зміст наданих послуг, а саме: акти здачі-приймання проектної документації, дозволи, ліцензії, звіти про хід та результати наданих послуг та інші підтверджуючі документи. У зв?язку з цим відповідач не зміг встановити факт надання послуг.

16.07.2016 ДПІ у Солом?янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло спірне у справі податкове повідомлення-рішення за № (форми «Р»), яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог п. п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 і 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, визначило позивачу до сплати грошове зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 409 113 грн. (в тому числі за податковим зобов?язанням - 272 753 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 136 377 грн.).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення від 16.07.2016 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Також, згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту

За визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з аналізу наведених норм Кодексу в сукупності суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, як викладені у його постановах від 30.01.2018 № К/9901/2803/18 (у справі № 820/11856/13-а), від 31.01.2018 № К/9901/5557/18 (у справі № 826/245/14), від 06.02.2018 № К/9901/7258/18 (у справі № 810/6695/14).

Згідно тексту акта перевірки від 25.06.2015 № 3190/26-58-22-07-18/31059394 протягом перевіряємого періоду ТОВ «БІП-ПМ» здійснювало господарську діяльність у сфері інжинірингу (код 74.20.1 за КВЕД).

Відповідно до листа Державного комітету статистики України від 12.03.2011 № 14/3-17/170, зазначений вид діяльності за КВЕД передбачає консультування у галузі архітектури на попередніх стадіях проектування, архітектурно-проектні роботи, проектування виробничих будівель та споруд, включаючи розміщення машин та устаткування, проектування, управління проектами, інженерно-технічну діяльність, розроблення проектів у галузі кондиціонування повітря холодильної техніки, санітарної техніки та систем контролю за забрудненням навколишнього середовища, будівельної акустики тощо, діяльність технічних консультантів, інші послуги в галузі проектно-конструкторських робіт.

Дослідивши та проаналізувавши надані представником позивача документи суд встановив, що 15.10.2014 між ТОВ «БІП-ПМ» (в особі генерального директора Камєнєва В.О.), як замовником з однієї сторони, і ПП «Пром-Тех-Снаб» (в особі директора Бабінчука Р.М..), як підрядником з іншої сторони, був укладений договір підряду на виконання проектних робіт № 708. За умовами цього договору підрядник бере на себе зобов'язання виконати проектні рішення систем кондиціювання житлових будинків № 4, № 5 (10, 11 черга будівництва), будівлі загального призначення між будинками № 4, № 5 (13 черга будівництва), паркінгу (12 черга будівництва), які входять до складу об'єкту: «Будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначен-ня та паркінгом на проспекті 40-річчя Жовтня, 60 в Голосіївському районі м. Києва» на стадії «Проект», а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Строк виконання робіт визначений у додатку 1 до договору, та становить - грудень 2014 року. Замовник здійснює оплату робіт поетапно в строк визначений у додатку 1 до договору (Графік проектування та фінансування), - тобто, 04.12.2014, в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника, протягом 5-ти банківських днів після завершення робіт (їх етапу) та підписання сторонами акта здачі-приймання робіт. Загальна вартість робіт за цим договором складає 708 333,33 грн., крім того ПДВ - 141 666,67 грн. За результатами передачі підрядником замовнику проектної документації складається акт здачі-приймання проектної документації, який підписується сторонами.

Також, 20.11.2014 між тими самими сторонами та за участю тих самих представників укладено договір підряду на виконання проектних робіт №709, згідно якого ПП «Пром-Тех-Снаб», як підрядник, зобов?язується виконати проектні рішення стадії «Проект» по об?єкту: «Соціально-громадський комплекс у складі готелю, офісних будівель, багатофункціонально-го торговельного центру, паркінгу, об?єкта енергозабезпечення та для влаштування дороги, обмежених бульв. Дружби Народів, вул. Горького, вул. Миколи Грінченка та вул. Панаса Любченка у Голосіївському районі м. Києва (3 черга будівництва)» за визначеними у даному договорі розділами, а замовник (позивач) - прийняти та оплатити виконані роботи. Загальна вартість робіт за цим договором складає 655 430,83 грн., крім того ПДВ - 131 086,17 грн. Строк виконання робіт згідно встановленого сторонами графіку проектування та фінансування (додаток № 1 до цього договору) - грудень 2014 року, строк оплати робіт - 16.12.2014. За результатами передачі підрядником замовнику проектної документації складається акт здачі-приймання проектної документації, який підписується сторонами.

На підтвердження обставин правомірності формування суми податкового кредиту за вказаними договорами підряду з ПП «Пром-Тех-Снаб» та руху активів позивач надав суду копії наступних документів: актів здачі-приймання робіт №1 від 16.12.2014 на суму 786 517 грн. та №1 від 04.12.2014 на суму 850 000 грн., підписаного представниками сторін - директорами 12.01.2015, - на суму 850 000 грн.; податкових накладних від 04.12.2014 №16 і від 16.12.2014 №91; платіжних доручень ТОВ «БІП-ПМ» від 04.12.2014 №4897 на суму 850 000 грн. та від 16.12.2014 №4911 на суму 786 517 грн., виписок банку по розрахунковому рахунку позивача за 04.12.2014 та 16.12.2014; копії проектних рішень, виконаних ПП «Пром-Тех-Снаб» на відповідних об?єктах будівництва та за вказаними розділами.

У тексті позовної заяви позивач пояснив, що проектні роботи, перелічені у вказаних вище договорах, були виконані ПП «Пром-Тех-Снаб» за дорученням ТОВ «БІП-ПМ» у рамках договорів підряду на виконання проектних робіт, які ТОВ «БІП-ПМ» (як підрядник) уклало з третіми особами-замовниками (а саме: з Підприємством, заснованим на власності Київської організації спілки архітекторів України «Творча архітектурна майстерня А.Пашенько» на підставі договір підряду на виконання проектних робіт №140110 від 27.01.2014 та з ТОВ «ЕКСКО ПЛЮС» на підставі договору генерального проектування №11060323/1 від 23.03.2006).

Додатково на обґрунтування наявності ділової мети при укладенні спірних правочинів позивач надав суду: копію додатку до ліцензії серії АД № 030144 - Перелік робіт, виданої ПП «Пром-Тех-Снаб» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на право здійснювати господарську діяльність, пов?язану із створенням об?єктів архітектури; копії довідки з органу статистики відносно ПП «Пром-Тех-Снаб», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ПП «Пром-Тех-Снаб», витягу з Реєстру платників ПДВ стосовно ПП «Пром-Тех-Снаб»; копію договорів підряду, укладених ТОВ «БІП-ПМ» із переліченими вище замовниками проектних робіт.

За результатами дослідження наданих позивачем первинних документів суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Також з наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ «БІП-ПМ» на придбання субпідрядних робіт і здійсненням ним основного виду господарської діяльності у сфері проектування об?єктів архітектури.

Суд вважає, що відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені у наданих позивачем первинних документах, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Так, суд не бере до уваги посилання відповідача на обставини ненадання позивачем до перевірки певних документів (а саме: актів здачі-приймання проектної документації, дозволів, ліцензій, звітів про хід та результати наданих послуг), з наступних мотивів:

- як вбачається з тексту акта перевірки, позивач надавав контролюючому органу копії акта здачі-приймання робіт №1 від 16.12.2014 на суму 786 517 грн. та податкових накладних від 04.12.2014 №16 і від 16.12.2014 №91, оформлених та підписаних сторонами за спірними договорами підряду у грудні 2014 році. При цьому, копія акта здачі-приймання робіт №1 від 04.12.2014 на суму 850 000 грн. позивачем до перевірки не надавалася, оскільки даний акт був фактично підписаний сторонами у січні 2015 року, в той час як податковий кредит на суму ПДВ 141 666,67 грн., відображену у податковій накладній від 04.12.2014 №16, сформований позивачем в порядку п. 198.2 ст. 198 ПК України (тобто, за датою першої події - списання коштів у сумі 850 000 грн. з рахунку ТОВ «БІП-ПМ» у банку);

- відповідно до умов договорів підряду на виконання проектних робіт №708 і № 709 оформлення ПП «Пром-Тех-Снаб» звітів про хід та результати наданих послуг не передбачено. Між тим, факт виготовлення проектної документації підтверджується наданими позивачем проектними рішеннями, підписаними керівником ПП «Пром-Тех-Снаб»;

- за даними офіційного веб-сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України (www.dabi.gov.ua) ПП «Пром-Тех-Снаб» отримало ліцензію серії АД № 030144 на право здійснення господарської діяльності, що пов'язана із створенням об'єктів архітектури, строком дії з 29.02.2012 по 28.02.2015. Згідно додатку до вказаної ліцензії, до переліку робіт, які здійснює підприємство у межах зазначеної господарської діяльності, в тому числі віднесені роботи з проектування об?єктів архітектури. За даними довідки з органу статистики від 04.12.2014 ПП «Пром-Тех-Снаб» здійснює такий вид діяльності за КВЕД як: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, тобто такий, що відповідає характеру спірних господарських операцій. При цьому, обставини щодо необхідності отримання ПП «Пром-Тех-Снаб» в обов??язковому порядку додаткових дозволів спростовується нормами Закону України «Про архітектурну діяльність».

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «БІП-ПМ», не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваної операції за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект, тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

В той же час, відсутність у контрагента позивача великого штату працівників не виключає можливості реального виконання ним спірних господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки відповідачем у даному випадку не доведено необхідну кількість трудових ресурсів. Крім того, залучення додаткових працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

При цьому, сам по собі факт недекларування контрагентом позивача у поданій податковій звітності результатів таких окремих господарських операцій та/або наявних трудових ресурсів, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 30.01.2018 №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку про доведення позивачем дотримання ним законодавчих вимог щодо документального підтвердження сум податку на додану вартість в ціні субпідрядних робіт, придбаних у ПП «Пром-Тех-Снаб», що були віднесені першим до складу податкового кредиту за звітний період грудень 2014 року, та як наслідок про протиправність здійсненого відповідачем нарахування суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 16.07.2015 №.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу..

Відповідно до ч. 2 цієї статті Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд вказує про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжними дорученнями від 06.10.2015 №5537, від 13.10.2015 №5556 і від 27.10.2015 №5590 підтверджено, що ТОВ «БІП-ПМ» під час звернення до суду з вказаними позовними вимогами сплачено судовий збір у загальному розмірі 6 136,95 грн. Відтак, суд вказує про присудження вказаних судових витрат у повному обсязі на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом?янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16.07.2015 №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А) здійснені ним документально підтверджені судові витрати у розмірі 6 136,95 грн. (шість тисяч сто тридцять шість гривень 95 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом?янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Смілянська, 6).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок