Справа № 695/3082/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/3082/17 Суддя (судді) першої інстанції: Степченко М.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Старшого інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в місті Черкаси Менька Василя Любомировича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Старшого інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в місті Черкаси Менька Василя Любомировича, третя особа без самостійних вимог: Управління патрульної поліції у місті Черкаси про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати дії старшого інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в м. Черкаси Менько Василя Любомировича по винесенню постанови серії АР № 752110 від 23.10.2017 щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ст. 122 КУпАП - неправомірними.

2) скасувати як незаконну постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 752110 від 23.10.2017 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.10.2017 ст. інспектор ВМАЗ Управління патрульної поліції в м. Черкаси Менько В.Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, нібито ним скоєне, виніс постанову серії АР № 752110, якою визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Однак, притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправним, оскільки викладені в постанові факти не відповідають реальним обставинам справи, так як 23.10.2017 близько 09 год. він, керуючи автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1, минувши при неробочому світлофорі Т-образне перехрестя вулиць Смілянська-Хоменка, де вул. Хоменка є прилеглою дорогою, був зупинений працівниками патрульної поліції. Причиною зупинки відповідачем, працівником поліції Менько В.Л., було вказано проїзд ним перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

При цьому, на заперечення позивача щодо неробочого світлофору та його права у такій ситуації здійснити проїзд перехрестя без зупинки, інспектор поліції не зважав, вказавши про те, що дійсно не працює дублюючий світлофор за перехрестям по ходу його руху, але основний світлофор є робочим та при проїзді перехрестя він повинен був керуватися сигналом саме цього основного світлофору.

Крім того, твердження інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в м. Черкаси про те, що він здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора червоного кольору, є неправдивим, оскільки відповідачем невірно застосовано вимоги Правил дорожнього руху в Україні, оскільки з оскаржуваної постанови не зрозуміло, в чому полягає порушення ОСОБА_4 відповідно до певного пункту, підпункту таких Правил.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції неповно досліджено докази, які були надані відповідачем та представником третьої особи, не встановлено обставин, що мають значення для справи.

Так, факт вчинення позивачем правопорушення було зафіксовано на відео реєстратор, який був розміщений в службовому автомобілі відповідача.

На 29 сек. відеозапису № 1 видно, як зі сторони відповідача, який під'їхав по вул. Хоменка до перехрестя з вул. Смілянська, м. Черкаси увімкнувся зелений сигнал світлофору. На 31 сек. відеозапису позивач почав рух від світлофора по вул. Смілянська, тобто через 2 сек. після увімкнення зеленого сигналу світлофора з боку відповідача (а.с. 37).

08 листопада 2017 року за вих. № 5946/41/24/01-2017 до Черкаської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» було надіслано запит щодо роботи світлофорного об'єкту станом на 23.10.2017 (дата вчинення правопорушення позивачем), розміщеного на перехресті вул. Смілянська з вул. Хоменка, м. Черкаси.

У відповідь за вих. № 276 від 13.11.2017, зареєстровано в УПП в м. Черкаси за вх. № 4957 від 16.11.2017 отримано відповідь із наданням циклограми роботи вищезазначеного світлофорного об'єкта (а.с. 33).

Як вбачається із відеозапису №1 у відповідача на момент перебування поблизу перехрестя з вул. Смілянська по вул. Хоменка був увімкнений зелений сигнал світлофора, що відповідає напрямку № 2, фази № 2, аркуш 2 циклограми.

Відповідно до аркуша 3 циклограми, у фазі № 2, напрямку № 2 вмикається зелений сигнал світлофора, що узгоджується із відеозаписом. У свою чергу в напрямку № 1, що відповідає вул. Смілянська, згідно фази № 1, аркуш 1 циклограми, де перебував позивач відразу вмикається червоний сигнал світлофора (а.с. 36).

Таким чином, із відеозапису та циклограми слідує, що зі сторони позивача сигнал світлофора перед початком його руху протягом 2 сек. мав червоний сигнал та в порушення п. 8.7.3. е) Правил дорожнього руху позивач здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 752110 від 23.10.2017 вбачається, що позивач 23.10.2017 о 08-40 год. керував автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. Смілянська - вул. Хоменка здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн (а.с. 4).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові. Жодних доказів того, що позивач здійснив рух через перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора, відповідачем суду не надано, тому, як наслідок, позов підлягає до задоволення.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1. Правил дорожнього руху України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пп. в п.8.7 Правил дорожнього руху світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Відповідно до вимог пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач 23.10.2017 о 08-40 год. керував автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. Смілянська - вул. Хоменка здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 Правила дорожнього руху України (а.с. 4).

За правилами частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено статтею 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 2 р.ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Зважаючи на викладене, доводи позивача, що відповідачем протиправно не складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення без складання адміністративного протоколу колегія суддів вважає помилковими.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступні обставини справи.

Як свідчать матеріали справи, 23.10.2017 відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №752110 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення позивачем частини другої статті 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що на 29 сек. відеозапису №1 з камери службового автомобіля відповідача вбачається, що відповідач під'їхав по вул. Хоменка до перехрестя з вул. Смілянська у м. Черкаси, коли увімкнувся зелений сигнал світлофору.

При цьому, на 31 сек. відеозапису №1 позивач почав рух від світлофора по вул. Смілянська, тобто через 2 сек. після увімкнення зеленого сигналу світлофора з боку відповідача (а.с. 37).

Однак, у даній справі відсутні докази відеофіксації вчинення позивачем правопорушення, оскільки вказані відеозаписи з камери службового автомобіля відтворюють дорожню ситуацію на перехресті вул. Смілянська - вул. Хоменка лише зі сторони відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять жодних пояснень свідків та очевидців щодо факту порушення позивачем частини другої статті 122 КупАП.

Згідно п.16.1 Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

У відповідності до п.16.5 Правил дорожнього руху у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що на момент виїзду ОСОБА_4 на перехрестя, перший світлофор мав зелений сигнал, разом з тим, при завершенні останнім перетину перехрестя другий світлофор повинен був показувати червоне світло, виходячи з даних циклограми роботи світлофорного об'єкта на перехресті вул. Смілянська з вул. Хоменка у м. Черкаси, однак другий світлофор не був робочим, оскільки не відтворював червоний сигнал.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що циклограма роботи світлофорного об'єкта на перехресті вул. Смілянська з вул. Хоменка у м. Черкаси у даному випадку є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у вказаній циклограмі не зазначено, станом на яку дату дана інформація була актуальна і чи не вносились зміни в роботу світлофора.

Крім того, дана інформація належним чином не завірена уповноваженою на це особою.

Також, колегія суддів звертає увагу на пояснення ОСОБА_4 від 23.10.2017, згідно з яких під час оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 752110 від 23.10.2017, приїхала ремонтна бригада на автомобілі ГАЗ 0561, яка замінила на світлофорі непрацюючу лампу в червоному сигналі (а.с. 32).

Однак, вказані обставини не були спростовані відповідачем відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також, у оскаржуваній постанові не зазначено конкретного підпункту пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, за який на позивача накладено адміністративне стягнення.

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, враховуючи, що факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а п. 8.7.3, спростовується матеріалами справи, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Старшого інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в місті Черкаси Менька Василя Любомировича - залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 15 березня 2018 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.