Справа № 816/2300/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2300/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

представника позивача - Рожніва Я.Я.,

представника відповідача - Кінаш Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" про відмову від позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" до Державної фіскальної служби України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю"Ташань" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України від 20 листопада 2017 року № 300766/38874995 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 31 жовтня 2017 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Ташань", в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 31 жовтня 2017 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Ташань" /згідно із уточненою позовною заявою /а.с. 47 - 52/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро".

В ході підготовчого провадження 13 березня 2018 року до суду надійшла заява позивача про відмову від позову, обґрунтована тим, що відповідачем задоволено позовні вимоги ТОВ "Ташань" після подання позовної заяви до суду, а саме: зареєстровано податкову накладну №5 від 31 жовтня 2017 року у Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с. 125-127/. У вказаній заяві позивач також просив стягнути із відповідача понесені судові витрати: зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

У підготовчому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні відносно заяви позивача заперечувала лише в частині стягнення судових витрат, вказуючи на необґрунтованість розміру судових витрат.

Представник третьої особи у підготовче засідання 15 березня 2018 року не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В силу положень частини 4 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, примирення сторін проводиться в порядку, встановленому статтями 189, 190 цього Кодексу.

За приписами частин 1 - 3, 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві .

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно із частинами 1, 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Судом встановлено, що представник позивача Я. Рожнів, яким підписано заяву про відмову від позову в інтересах позивача, є представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" за довіреністю від 14 грудня 2017 року, дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи відсутні, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія такої довіреності /а.с. 63/.

Суд бере до уваги, що заява позивача про відмову від позову обґрунтована тим, що після подання даного адміністративного позову відповідачем у добровільному порядку задоволено вимоги позивача та зареєстровано податкову накладну №5 від 31 жовтня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно із квитанцією № 3 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" №5 від 31 жовтня 2017 року зареєстровано 03.01.2018 на підставі рішення Комісії ДФС № 128/38874995 /а.с.97/.

оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що реєстрація податкової накладної позивача від №5 від 31 жовтня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є належним та достатнім способом захисту та відновлення порушеного права позивача у даній справі.

Частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що дії позивача щодо відмови від позову не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, представник позивача не обмежений у повноваженнях на вчинення таких дій, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини першої статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

За змістом частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "Ташань" подано через канцелярію суду 14.12.2017, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі № 816/2300/17.

Податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" №5 від 31 жовтня 2017 року зареєстровано відповідачем 03.01.2018, тобто фактично задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" після подання позовної заяви останнім.

Беручи до уваги те, що при поданні позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Ташань" сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн згідно із платіжним дорученням від 13 грудня 2017 року № 381 і позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його вимог відповідачем після подання даного позову, зазначивши у заяві про відмову від позову клопотання про присудження всіх понесених ним у справі витрат із відповідача, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн.

Відносно заяви позивача в частині стягнення із відповідача витрат за правничу допомогу в розмірі 10000 грн, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами другою, третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини п'ятої згаданої статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд наголошує, що у відповідності до положень частини першої статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є спеціальною нормою, що регламентує розподіл витрат у разі відмови позивача від позову, суд присуджує із відповідача за заявою позивача лише понесені позивачем у справі витрати.

Представником позивача на підтвердження факту надання послуг правничої допомоги надано до суду засвідчені копії договору про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, додаткової угоди № 1 від 01 січня 2017 року до договору про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, додаткової угоди №10 від 10 грудня 2017 року до договору про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, акту здачі-приймання наданих послуг №1 від 20 лютого 2018 року, оригінал платіжного доручення №406 від 27 грудня 2017 року, а також документи щодо права на заняття адвокатською діяльністю представником позивача /а.с. 111-122/.

Відповідно до платіжного доручення №406 від 27 грудня 2017 року позивачем сплачено кошти на користь ФОП Рожнів Я.Я. у розмірі 142000 грн із призначенням платежу " за юридичні послуги згідно договору № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року" /а.с. 119/.

У свою чергу за умовами пункту 1.1. договору про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець (фізична особа - підприємець Рожнів Я.Я.) зобов'язується надати Замовнику (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ташань") визначені цим Договором юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції України, а Замовник зобов'язується оплатити такі послуги.

Згідно із пунктом 4.1. вказаного договору за надані послуги Замовник виплачує Виконавцеві плату в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень.

Таким чином договором № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, зазначеним у платіжному дорученні №406 від 27 грудня 2017 року, обумовлено надання юридичних послуг в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування. При цьому оплаті підлягають надані послуги.

Суд зауважує, що надання адвокатських послуг адвокатом (фізичною особою-підприємцем) Рожнів Я.Я. щодо захисту інтересів ТОВ "Ташань", в тому числі, в адміністративних судах, за позовом про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС від 20.11.2017 № 300766/38874995 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 31 жовтня 2017 року, передбачено окремо у додатковій угоді №10 від 10 грудня 2017 року до договору про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, однак у призначенні платежу у платіжному дорученні №406 від 27 грудня 2017 року посилання на вказану додаткову угоду відсутні.

Крім того, акт здачі-приймання наданих послуг №1, в якому визначено обсяг наданих юридичних послуг у справі про оскарження рішення комісії ДФС від 20.11.2017 № 300766/38874995, складено 20 лютого 2018 року, натомість сплату коштів за юридичні послуги ТОВ "Ташань" здійснено 27 грудня 2017 року платіжним дорученням № 406, тобто до складення акту здачі-приймання наданих послуг, та до відкриття провадження у справі.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що ані договором про надання юридичних послуг № ПЮ-01/2016 від 01 січня 2016 року, ані додатковою угодою №10 до нього від 10 грудня 2017 року, попередня оплата (авансування) юридичних послуг не передбачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що платіжне доручення № 406 від 27 грудня 2017 року не є належним і достатнім доказом на підтвердження витрат ТОВ "Ташань" на професійну правничу допомогу, понесених у справі 816/2300/17.

Інших доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі 816/2300/17 позивачем до суду не надано.

Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись статтею 132, 140, 183, 189, 238, частиною 3 статті 243, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань".

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" (вул. Михайла Грушевського, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36021, ідентифікаційний код 38874995) витрати зі сплати судового збору у сумі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень).

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ташань" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Роз'яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2018 року.

Суддя М.В. Довгопол