Справа № 813/575/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/575/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Хоми О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 (1971 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 (1971 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при звільненні ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за повних 28 років календарної служби. Вихідна допомога виплачена у розмірі 104 076,00 грн, виходячи із розрахунку (7 434,00 грн х 50% х 28 років), що підтверджується інформаційною довідкою військової частини НОМЕР_1 № 350/171/128/34 від 06.02.2018. Однак, на думку позивача, одноразова грошова допомога при звільненні була виплачена йому всупереч вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», оскільки розрахунок допомоги здійснено виходячи з грошового забезпечення, до якого не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, введену Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Вважає такі дії відповідача неправомірними.

Ухвалою суду від 16.02.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

06.03.2018 (вх.№ 6125) відповідачем подано відзив на позов, суть якого полягає в наступному. Встановлена Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» щомісячна додаткова грошова винагорода не носить постійний характер та виплачується в межах затвердженого фонду грошового забезпечення. Розмір її встановлено Міністром оборони України наказом №550, відповідно до якого «військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60% місячного грошового забезпечення», тобто вона може бути і нижчим за 60%. Тому при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячна грошова винагорода не враховувалась. Просив відмовити у задоволені позову повністю.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера відділу захисту інформації та криптології штабу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.12.2017 № 622 підполковника ОСОБА_1 , офіцера відділу захисту інформації та криптології штабу, звільнено у запас за пунктом «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням вимог підпункту «ї» пункту 1 частини восьмої цієї самої статті (у зв`язку із закінченням строку контракту), з правом носіння військової форми одягу.

11.01.2018 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №9 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Личаківсько-Залізничного ОРВК м. Львова.

Позивачу при звільненні виплачено одноразову грошову допомогу за повних 28 років календарної служби. Вихідна допомога виплачена у розмірі 104 076,00 грн, виходячи із розрахунку (7 434,00 грн х 50% х 28 років), що підтверджується інформаційною довідкою військової частини НОМЕР_1 № 350/171/128/34 від 06.02.2018. (а.с.23).

На час звільнення з військової служби розмір грошового забезпечення за штатною посадою ОСОБА_1 складав 11 894,40 грн. та включав наступні окремі види грошового забезпечення:

посадовий оклад 1 085 грн;

оклад за військовим званням 130 грн;

відсоткова надбавка за вислугу років, 40% 486,00 грн;

виконання особливо важливих завдань, 50% 850,50 грн;

надбавка, яка передбачає доступ до державної таємниці, 20% 217,00 грн;

надбавка за шифрувальну роботу, 10% 108,50 грн;

премія, 420% 4 557,00 грн;

щомісячна додаткова грошова винагорода, 60% 4 460,40 грн.

Зазначений розмір грошового забезпечення підтверджується довідкою № 350/171/128/33 від 06.02.2018.

ОСОБА_1 вважає протиправними дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, при проведенні розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу складається з посадового окладу, оклад за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ №889) військовослужбовцям Збройних Сил України було введено новий вид щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно із пунктом 2 частини 1 Постанови КМУ №889 військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду:

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до довідки про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 від 06.02.2018 №350/173/128/33, позивачу на момент звільнення впродовж 24 місяців виплачувалась щомісячна додаткова грошова допомога в розмірі 60 %.

Таким чином, враховуючи те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка встановлена Постановою КМУ №889 мала постійний характер, з такої щомісячної додаткової грошової винагороди вираховувалися страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування, суд вважає, що відповідно до статті 15 Закону № 2011-XII розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні повинен був проводитись з урахуванням вказаної щомісячної додаткової грошової винагороди.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 №55/3342/14-а.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про те, що при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , відповідачем не було включено до її розміру грошову щомісячну винагороду, яка виплачувалась йому, тому дії відповідача слід визнати протиправними.
Згідно із довідкою про розмір грошового забезпечення від 06.02.2018 №350/173/128/33, відповідач мав би виплатити вихідну допомогу ОСОБА_1 у розмірі 166 521,60 виходячи з розрахунку (11 894,40 грн х 50% х 28 років).

Оскільки відповідачем виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі 104 076,00 грн, сума що підлягає виплаті складає 62 445,60 грн (166 521,60 грн - 104 076,00 грн).

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності не врахування при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної грошової винагороди.

Наведені відповідачем доводи правомірності своїх дій щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку діям військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, суд дійшов переконання, що такі не відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому їх слід визнати протиправними, задовольнивши позовні вимоги в частині щодо його оскарження.

Позовні вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 (1971 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з Постановою КМУ №889 з урахуванням виплаченої суми, то такі є похідними від першої позовної вимоги, тому також підлягають до задоволення з огляду на передбачені статтею 245 КАС України повноваження суду при вирішенні справи та висновок суду про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Беручи викладене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

Зобов`язативійськову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 (1971 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 (1971 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П.Хома