Справа № 818/513/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 р. Справа № 818/513/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В., ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Сумській області, про скасування постанови,
представник позивача ОСОБА_3,
представник відповідача ОСОБА_4, -
В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, який її представник підтримав у судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом про зобов»язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вчинити певні дії. Зокрема, суд зобов»язав ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_5 від 26 травня 2016 про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення індивідувального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Верхньосироватської сільської ради Сумського райну Сумської області загальною площею 0,1066 га ( рілля) та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.
05.02.2018 року держаний виконавець закінчив виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», про що виніс відповідну постанову.
Позивач вважає постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною та просить скасувати, зазначаючи, що підставою для закінчення виконавчого провадження є, зокрема, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, в повному обсязі рішення суду не виконане, оскільки, повторно розглянувши клопотання стягувача про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки, боржник не прийняв рішення за наслідками такого розгляду. Таким чином державний виконавець закінчив виконавче провадження за відсутності передбачених законом підстав.
Представник відповідача проти позову заперечила, у відзиві на позов та в судовому засіданні пояснювала, що 12.12.2017 року було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про зобов»язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання позивача та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.
20.12.2017 року до відділу примусового виконання рішень упралвння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшов лист від боржника, в якому повідомлено, що повторно клопотання стягувача розглянуто, їй направлені листи з роз»ясненнями. Зазначені обставини свідчать про виконання боржником рішення суду в повному обсязі, тому 05.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв»язку з повним фактичним виконанням.
За клопотаннями відповідача, а також боржника, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, останнього залучено у справу третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача.
В судове засідання представник третьої особи не з»явився, подав клопотання про перенесення розгляду справи та просив встановити строк не менше 15 днів для подання відзиву на позов. В задоволенні клопотання судом відмовлено з огляду на особливості розгляду адміністративних справ зазначеної категорії.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 12.12.2017 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом про зобов»язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вчинити певні дії ( а.с.29). Зокрема, суд зобов»язав ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_5 від 26 травня 2016 про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення індивідувального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Верхньосироватської сільської ради Сумського райну Сумської області загальною площею 0,1066 га ( рілля) та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства ( а.с.38).
05.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв»язку з повним фактичним виконанням (а.с.37). Зі змісту постанови вбачається, що висновок державного виконавця про повне виконання рішення суду ґрунтується на повідомленні боржника від 20.12.2017 року про виконання рішення суду, що полягає у повторному розгляді клопотання ОСОБА_5, за результатами розгляду стягувану направлені листи.
Відмовляючи в задовленні позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).
Згідно ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Таким чином, відповідач у справі - субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обовязок по примусовому виконанню рішень.
Умови, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, передбачені ст.39 Закону № 1404-VIII, серед яких, зокрема, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник повинен вчинити певні дії визначений ст.63 Закону № 1404-VIII, частина перша якої передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Таким чином, виходячи зі змісту судового рішення, державний виконавець в ході виконавчого провадження зобов»язаний був перевірити дві обставини, а саме: чи повторно боржник розглянув клопотання стягувача і чи прийняв відповідне рішення. При цьому до повноважень державного виконавця не входить перевірка правильності, обгрунтованості та законності прийнятого за результатами такого розгляду рішення. Нормами спеціального законодавства, зокрема Земельним кодексом, передбачений порядок розгляду заяв про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, зокрема, за наслідками таких звернень, виходячи положень ч. 9,10,11 статті 118 Земельного кодексу, відповідний орган виконавчої влади може затвердити проект землеустрою, відмовити у передачі земельної ділянки у власність або залишити клопотання без розгляду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Опімах