Справа № 569/11557/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 569/11557/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "04" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Панас О.В. в м. Рівне, відомості про час ухвалення судового рішення та дату складання повного тексту рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дії владного суб'єкта ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Рівненського міського суду звернувся з позовом , в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо безпідставною відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій , посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, провести нарахування та виплату належної йому пенсії з 17.01.2017р. , зарахувавши до пільгового стажу роботу позивача електрогазозварником ручного зварювання в період з 14.09.1983р. по 02.01.2002 р. та період з 02.01.2002р. по 08.02.2009р.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2017р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо безпідставної відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити позивачу пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, розділ XXXIII «Загальні професії», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 (чинного на період роботи позивача з 14.09.1983 по 31.12.1991), за Списком №2, розділ XXXIII «Загальні професії», позиція 906, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 (чинного на період роботи позивача з 01.01.1992 по 11.03.1994) та за Списком №2, розділ XXXIII «Загальні професії», позиція 906, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (чинного на період роботи позивача з 11.03.1994 по 02.01.2002 та з 02.01.2002 по 08.02.2009), провести нарахування та виплату належної ОСОБА_2 пільгової пенсії з 17 січня 2017року, зарахувавши до пільгового стажу роботу електрогазозварником ручного зварювання в період з 14.09.1983 до 02.01.2002 та в період з 02.01.2002 по 08.02.2009. Стягнуто з бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 04,12.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано, що обов'язковою умовою підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії є наявність атестації робочого місця, як підтвердження зайнятості в шкідливих умовах праці. З огляду на те, період роботи позивача з 01.01.1988р. по 31.12.1991р. не підтверджено первинними документами до пільгового стажу роботи за Списком №2 неможливо зарахувати вказані періоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2017 року позивач звернувся до Рівненського ОУПФ України Рівненської області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком за Списком №2.

Рішенням Рівненського ОУПФ України Рівненської області від 19.01.2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на посадах передбачених Списком № 2 ( 12 років 6 місяців).

Наведені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_2 з даними позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, які полягають у відмові призначити позивачу пенсію по віку на пільгових умовах за Список м№2, зобов'язання відповідача здійснити призначення та виплати пенсії з 17.01.2017р. , зарахувавши до стажу роботи позивача роботу електрогазозварником ручного зварювання в період з 14.09.1983р. по 08.02.2009р.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюватиметься згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним

Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р. (п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005р. №383).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому в розділі ХХХІІІ "Загальні професії" передбачені електрозварники ручного зварювання (код 906), газозварники (код 620) та електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки (код 756).

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно ж з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З оглянутої судом копії трудової книжки позивача встановлено, що відповідно до записів з №4 по №15 включно в період з 14 вересня 1983 року (наказ №407 від 13.09.1983) по 02 січня 2002року (наказ №03ос від 02.01.2002) позивач. працював газоелектрозварником 4 розряду БМУ "Промбуд".

Згідно запису №4 у трудовій книжці за наказом № 219 від 01.10.1987року позивачу був установлений третій розряд електрозварника, а в подальшому згідно наказу № 219 від 01.10.1987р.було присвоєно позивачу третій розряд електрозварювальника у зв'язку з атестацією робочих місць. Згідно запису №10 у трудовій книжці за наказом № 21 від 19.06.1997року йому присвоєно кваліфікацію електрозварника четвертого розряду.

У 2000році до трудової книжки позивача було внесено запис за №11, відповідно до якого за наказом №25 від 17.04.2000року записи у його трудовій книжці за №4, №6 та №10 вважаються недійсними.

Натомість, відповідно до запису №12, внесеного до трудової книжки на підставі наказу №25 від 17.04.2000року, його прийнято на роботу 14 вересня 1983року електрогазозварником 4 розряду. З 01.06.1997року присвоєно четвертий розряд електрогазозварника.

З оглянутої судом архівної довідки від 10.11.2016р. № У-6/12-14, вбачається, що позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ "Промбуд-11" 14.09.1983 р. згідно наказу № 407 від 13.09.1983 р. на посаду бетонника та звільнений наказом № 03-ос від 02.01.2002р. з посади електрогазозварювальника з 02.01.2002р. Проте, як було встановлено судом, наказ № 407 від 13.09.1983р. був скасований наказом № 25 від 17.04.2000р., а тому підстав, які підтверджують, що позивач був прийнятий на посаду бетонника немає.

Архівною довідкою від 10.11.2016р. № У-5/12-14 підтверджується, що в період з 1986р.- по 1990р. позивач працював на посаді електрогазозварювальника та отримував дохід у виді заробітної плати. Крім того, довідкою від 05.10.2016р. підтверджуються фактично відпрацьовані дні позивача у ЗАТ "Промбуд-11" в період з 1992-2002роки.

Таким чином, підлягає зарахуванню робота з шкідливими і важкими умовами праці період роботи на посаді електрогазозварника ручного зварювання в період з 14.09.1983р. по 21.08.1992 року - до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць, та з 29.12.1996р. по 29.12.2006р., з урахуванням того, що атестація робочих місць була проведена 29.12.2001р.

Колегія суддів зазначає, що позивач має достатній стаж для призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вірно вказав, що пенсійним органом не представлено доказів, що позивач працював на умовах неповного робочого дня, а також, що характер роботи, яку виконував позивач не відповідає роботі за професією, на яку був прийнятий позивач, згідно записам у трудовій книжці, що вбачається з вищенаведених документів.

Пунктом "а" частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, а саме, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, колегія суддів робить висновок, що робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, позивач досяг віку 55 років, має достатній стаж роботи визначений п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і подав відповідачу відповідні документи, а тому позивач має право на пільгову пенсію, а відмова відповідача у призначенні такої є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. У доводах апеляційної скарги відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування постанови, а наведені доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "04" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.