Справа № 817/2112/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 року м. Рівне №817/2112/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 територіальне управління юстиції у Рівненській області
про визнання незаконною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №54796716 від 04.12.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що підставою для закінчення виконавчого провадження стало фактичне виконання. Державний виконавець вважає фактичним виконанням видання Міністерством юстиції України наказу від 17.11.2017 №4520/к про поновлення позивача на посаді начальника Головного територіального управління юстиції Рівненської області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5, зареєстрованого з Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №100/26545, з 11.01.2017, до трудової книжки внесено запис № 35 від 17.11.2017. В дійсності в наказі Міністерством юстиції України № 4520/к від 17.11.2017 вказано, що позивач поновлений на неіснуючий в системі органів юстиції України посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області. Обґрунтування виконавцем закінчення провадження поновленням на посаді начальника Головного територіального управління юстиції є нічим іншим, як внесенням в документ (постанова) інформації, яка не відповідає зібраним в провадженні даним. Постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 04.12.2017 не можна брати до уваги, так як вона винесена з явним перевищенням виконавцем службових повноважень. Поновлення Міністерством юстиції України на неіснуючу в системі органів юстиції посаду не може вважатись угодою між працівником і установою. Виконання рішення суду, як завершальна стадія судового процесу, не може нести формальний характер, а має бути спрямованим на реальне поновлення порушеного права особи, і бути спрямованим на відновлення попереднього становища працівника. Дане твердження відповідає принципу верховенства права та положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини. Крім того, зазначає, що запис про поновлення не міг бути внесеним до трудової книжки 17.11.2017, як це зазначено в постанові виконавця в якості однієї з підстав для прийняття рішення про закриття провадження тому, що наказ №4520/к надійшов до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області лише 22.11.2017.

Позивач в судовому засіданні 16.01.2018 адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, позов не визнав, подав письмове заперечення (арк.с. 23-25). Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.2018 пояснила, що 28.09.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №817/1622/16 від 30.08.2017 Рівненського окружного адміністративного суду. Наказом Міністерства юстиції України від 17.11.2017 № 4520/к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №100/26545. з 11.01.2017, про що до трудової книжки стягувача внесено запис №35 від 17.11.2017. Відповідно до вищевикладеного, керуючись вимогами встановленими п.9 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, 04.12.2017 головним державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії постанови направлені сторонам. Таким чином при виконанні виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду №817/1622/16 від 30.08.2017 державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Ухвалою суду від 19.12.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 територіальне управління юстиції у Рівненській області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подала письмове пояснення щодо позовної заяви (арк.с. 73-79).

Представник третьої особи в судовому засіданні 16.01.2018 пояснила, що наказ Міністерства юстиції України від 17.11.2017 №4520/к виданий на підставі та з метою виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №817/1622/16 та повністю відповідає змісту резолютивної частини зазначеного судового рішення. Окрім того поняття поновлювати означає повертати втрачений стан, продовжувати перерваний процес, стосунки і т. ін. Отже, поновлення на роботі - це надання працівнику обумовленої трудовим договором роботи, саме тієї, з якої він був звільнений. В даному випадку рішення суду Міністерством юстиції України, яке є боржником у даному виконавчому провадженні, виконано в повному обсязі згідно з виконавчим листом Рівненського окружного адміністративного суду. 17.11.2017 засобами електронного звязку на адресу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відправлено відскановану копію наказу Мінюсту №4520/к від 17.11.2017. Також вказує, що Наказом Міністерства юстиції від 30.01.2015 №115/5 Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України затверджено Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі на підставі та в межах якої починаючи з 30.01.2015 розроблялися та затверджувалися штатні розписи головних територіальних управлінь юстиції в областях та у м. Києві. Затвердження штатних розписів головних управлінь юстиції в областях та у м. Києві після 31.01.2015 не здійснювалося та не може бути здійснене у звязку з відсутністю правових підстав. ОСОБА_1 був звільнений саме з посади начальника Головного управління юстиції у Рівненській області, яка наділяла його певними повноваженнями та правами. 08.02.2015 позивача повідомили, що обсяг повноважень за його посадою зміниться, і це призведе до зміни істотних умов праці. З 06.02.2015 був введений в дію штатний розпис Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, яким передбачено, що ОСОБА_2 територіальне управління юстиції очолює начальник Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. У звязку зі змінами в функціях і повноваженнях начальник Головного територіального управління юстиції наділений більшим обсягом посадових обовязків та прав в порівнянні з начальником Головного управління юстиції. Таким чином, у випадку поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відбудеться неналежне виконання рішення суду у справі про поновлення, а втручання у компетенцію роботодавця, що є цілком недопустимим. Таким чином, Міністерство юстиції, діючи у межах та у спосіб встановлений законодавством України не мало законних підстав для введення посади начальника головного управління юстиції у Рівненській області (як звучить у рішенні суду по справі №817/1622/16) до штатного розпису Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, оскільки це б порушувало керівні нормативно-правові акти, норми трудового права та не вважалося б належним виконанням рішення у справі про поновлення. На підставі викладеного просила відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання 20.03.2018 не прибув, причини не прибуття суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, суд розглядає справу без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання 20.03.2018 не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі. За таких обставин суд розглядає справу без участі представника відповідача.

В судове засідання 20.03.2018 прибула представник третьої особи ОСОБА_4 Судом поставлено на обговорення питання щодо можливості переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження. Представник третьої особи залишила вирішення даного питання на розсуд суду.

Враховуючи неявку в судове засідання позивача та представника відповідача, заслухавши думку представника третьої особи, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши думки позивача та представників відповідача і третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №817/1622/16 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №22/к від 05.01.2017. Визнано протиправними та скасовано накази Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 10.01.2017 року №8/04/к, від 10.04.2017 року №9/04/к, від 10.01.2017 року №4/07. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року №115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №100/26545, з 11 січня 2017 року. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11.01.2017 по 03.04.2017 включно в розмірі 10605 грн. 88 коп. (сума вказана без урахування сплати податків та інших обовязкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/65854129).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2017 у справі №817/1622/16 апеляційні скарги ОСОБА_1, Міністерства юстиції України задоволено частково, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.01.2017 року по 11.08.2017 року (по день постановлення рішення) 31 тис. 10 грн. 40 коп. В іншій частині постанову залишено без змін (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/68265577).

Таким чином, постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №817/1622/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року №115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №100/26545, з 11 січня 2017 року, набрала законної сили 11.08.2017.

30.08.2017 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року №115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №100/26545, з 11 січня 2017 року (арк.с. 26).

28.09.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №817/1622/16 від 30.08.2017 Рівненського окружного адміністративного суду (арк.с. 27-28), яка була надіслана сторонам виконавчого провадження.

02.10.2017 скеровано службову записку на імя директора Департаменту персоналу Міністерства юстиції України, з пропозицією передачі постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2017 для виконання до Департаменту персоналу Міністерства юстиції України (арк.с. 29).

Наказом Міністерства юстиції України від 17.11.2017 № 4520/к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 № 115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 100/26545, з 11 січня 2017 року (арк.с. 32), про що в трудовій книжці позивача здійснено відповідний запис №35 від 17.11.2017 (арк.с. 33).

Вказаний наказ надісланий до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області засобами електронного звязку (арк.с. 98-100).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України Про виконавче провадження, головним державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 04.12.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії постанови направлені сторонам (арк.с. 37-38).

Не погодившись з вказаною постановою державного виконавця позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

В розумінні статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами 5 та 6 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з п.3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній до 15.12.2017, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 65 Закону №1404-VIII передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 17.11.2017 № 4520/к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 № 115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №100/26545, з 11 січня 2017 року.

Однак, наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №100/26545, перейменовано головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі на головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, ОСОБА_1 було поновлено на посаді в установі, яка фактично неіснує.

Відповідно до виконавчого листа №817/1622/16 виданого 30.08.2017, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 № 115/5, зареєстованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 100/26545, з 11 січня 2017 року, тобто на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

В трудовій книжці ОСОБА_1 здійснено аналогічний запис про поновлення на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 № 115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 100/26545, з 11 січня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що державному виконавцю було відомо, що станом на 17.11.2017 ОСОБА_2 управління юстиції у Рівненській області перейменовано в ОСОБА_2 територіальне управління юстиції у Рівненській області, оскільки в матеріалах виконавчого провадження міститься наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №624/04/к від 17.11.2017 Про ОСОБА_1І., яким оголошувався наказ Міністерства юстиції України від 17.11.2017 №4520/к Про ОСОБА_1І. та копія трудової книжки ОСОБА_1, яка містить відповідні записи уповноваженого працівника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та відповідні відтиски печатки Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Крім того, слід зазначити, що наказ Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 100/26545 є у вільному доступі в мережі Інтернет, а тому державний виконавець мав змогу з ним ознайомитися, щоб виконати судове рішення належним чином та у відповідності до вимог чинного законодавства України та не порушити при цьому права та законні інтереси стягувача (позивача).

Суд зазначає, що трудове законодавство покладає на роботодавця обовязок запропонувати роботу за відповідною професією (спеціальністю), а при відсутності такої роботи іншу роботу, що є на підприємстві, в установі, організації, а у випадках проходження особою державної служби можливість переведення державного службовця на іншу рівнозначну вакантну посаду в тому самому державному органі.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець не здійснив належну перевірку виконання боржником судового рішення, що призвело до порушень прав та інтересів стягувача за виконавчим документом.

Вищевказані дії боржника та державного виконавця призвели до фактичного недопущення позивача до виконання службових обовязків.

Крім того, суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у судовому рішенні Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1265а15 та узгоджується з положеннями ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована на територію України відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Також суд зазначає, що Законом №1404-VIII визначено порядок дій державного виконавця у разі не виконання боржником судового рішення, зокрема, накладення штрафу.

За викладених обставин, суд вважає постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №54796716 від 04.12.2017 у справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді, - протиправною.

Суд не бере до уваги покликання позивача на те, що державний виконавець постановою від 04.12.2017 про виправлення помилки у виконавчому документі змінив зміст процесуального документа з огляду на таке.

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.74 Закону №1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Так, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 04.12.2017 внесено виправлення до постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2017, а саме зазначено викласти абз. 1 описової частини постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2017 №54796716 в наступній редакції: фактичне виконання згідно виконавчого документа. Наказом Міністерства юстиції України від 17.11.2017 № 4520/к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Головного управління юстиції у Рівненській області з урахуванням пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015 № 115/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 100/26545, з 11 січня 2017 року, про що в трудовій книжці позивача здійснено відповідний запис №35 від 17.11.2017 (арк.с.10).

А в постанові про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2017 №54796716 було зазначено: …на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області….

Суд зазначає, що державний виконавець мав право виправити помилку допущену при прийняті постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2017 №54796716, виправлення помилки не впливає на правомірність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження №54796716, що є предметом дослідження в даній адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати стягуються на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 33028, місто Рівне, вулиця Корнинська, будинок №64; РНОКПП НОМЕР_1) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001 місто Київ, вулиця Городецького, будинок №13; ) про визнання незаконною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №54796716 від 04.12.2017.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судовий збір в розмірі 640,00грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20 березня 2018 року.

Суддя Жуковська Л.А.