Справа № 806/439/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Житомир справа № 806/439/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Мягченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.22-26), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.08.2017 року по заяві ОСОБА_1 з надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка розташована на території с. Турбівка, Корнинської селищної ради, Попільнянського району Житомирської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Турбівка, Корнинської селищної ради, Попільнянського району Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що на території с. Турбівка, Корнинської селищної ради є вільні землі державної власності, тому рішення про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність приймає відповідач, який ухиляється від прийняття такого рішення та приймає незаконну відмову 18.08.2017.

Ухвалою від 14.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 13.03.2018.

12.03.2018 на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 32-33), в якому Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо бажаної земельної ділянки було надано правомірно у зв'язку з невідповідністю місця розташування зазначеної позивачем земельної ділянки вимогам прийнятого відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України нормативно-правового акту Стратегії удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою КМ України від 07.06.2017 № 413.

Позивач надав письмову відповідь на відзив (а.с. 37-38), в якій просив задовольнити позовні вимоги з тих підстав, що Стратегія не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у користування громадянам, це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері; будь яких змін до порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого Земельним кодексом України, у зв'язку із затвердженням Стратегії - не внесено.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити в повному обсязі вказавши, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є необґрунтованим та протиправним, бажана земельна ділянка розташована за межами населеного пункту і є державною власністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді звернення діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також додала, що у разі зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою позивачу, з боку суду мати місце втручання у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Корнинської селищної ради Попільнянського району від 16.02.2017 № 57 (а.с.12) було погоджено виділення земельної ділянки за межами населеного пункту селищної ради із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1, учаснику АТО, орієнтовною площею 2,00 га в с. Турбівка.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.28), позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, який наданий не був.

Після чергового звернення до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою від 04.08.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с.39), до якої були надані викопіювання (а.с.40), довідка про надання дозволу на розроблення документації (а.с.14-15), відповідач листом № Л-11824/0-9839/6-17 від 18.08.2017 (а.с. 13), пославшись на положення постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017 про "Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" та п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України зазначило, що земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Коринської сільської ради Попильнянського району, яку бажає отримати позивач, не увійшла до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності які можуть бути передані у власність громадянам у третьому кварталі 2017 року на території Житомирської області, а тому у зв'язку з невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, відмовило у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою додавалися копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, викопіювання з кадастрової карти (плану), копія посвідчення учасника бойових дій, довідка.

Отже, позивачем було дотримано вимоги ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідачем у листі від № Л-11824/0-9839/6-17 від 18.08.2017 зазначаючи підстави для відмови та опираючись на норми ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, невідповідність місця розташування об'єкта вимогам закону прямо пов'язана з Постановою КМУ № 413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" та затвердженою нею Стратегією.

При цьому варто зазначити, що Постанова КМУ № 413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", на яку посилається Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування громадянам, а лише затверджує стратегію (план діяльності на певний період) удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, а тому твердження відповідача з посиланням на вказану Постанову про невідповідність місця розташування зазначеної позивачем земельної ділянки вимогам закона, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів є хибним.

Як наслідок відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв всупереч положенням Земельного кодексу України, а тому суд розцінює відмову відповідача, оформлену листом від № Л-11824/0-9839/6-17 від 18.08.2017, протиправною.

Суд звертає увагу, що інших підстав для відмови позивачу у наданні дозволу, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідачем не зазначено.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою та посилань представника відповідача на дискреційність їх повноважень стосовно вирішення цього питання, суд зазначає наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Практика Європейського суду однозначно свідчить про те, що рішення прийняті в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, були визнані Європейським судом з прав людини порушенням Європейської Конвенції з прав людини і основних свобод, ( наприклад, справа "Волохи проти України").

Отже, покладення на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області зобов'язання видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Відтак, застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, що знаходиться на території Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомисрької області на підставі поданої ним заяви та пакету документів, оскільки будь-яких перешкод, встановлених для надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, крім тих, які вже розглянуті судом, відповідачем не зазначено та судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженко, 45, м. Житомир, 10002, код 39765513) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 18.08.2017 за № Л-11824/0-9839/6-17, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області згідно заяви від 04.08.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 16 березня 2018 року