Справа № 817/1417/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 817/1417/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Дорошенко Н.О. в м.Рівне , згідно з даними протоколу судового засідання судове рішення ухвалене о 10 год.05хв., дані про дату складання повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд, , -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 14.09.2017 №0152739.

На обґрунтування позовних вимог заперечує допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт. Позивач зазначає, що вона є власником вантажного автомобіля НОМЕР_1, за результатами зважування якого посадовими особами Укртрансбезпеки складений оскаржуваний розрахунок про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Вказує, що при проведенні зважування транспортного засобу працівниками Укртрансбезпеки не враховано особливості сипучого вантажу, що перевозився, зокрема, що в процесі його транспортування він переміщувався в межах кузова у зв'язку з потраплянням вантажного автомобіля у вибоїни, а також долання затяжних підйомів та спусків, за що не може нести відповідальність позивач. Стверджує, що після проведення зважування транспортного засобу його водій самотужки перекинув надлишок зайвого вантажу на передню вісь і повторно заїхав на ваги, причому надлишку навантаження виявлено не було. Крім того вказує, що при завантаженні транспортного засобу та в процесі його поїздки Правил дорожнього руху ніхто не порушував, а після результатів зважування транспортний засіб не затримувався і його подальший рух не заборонявся, що лише додатково підтверджує той факт, що навіть відповідач усвідомлював відсутність будь-яких порушень у сфері безпеки дорожнього руху. Також наголошує, що в складених відповідачем акті, довідці та спірному розрахунку відсутні будь-які відомості про вимірювальний прилад, що застосовувався для зважування відповідного транспортного засобу, що є вагомою підставою сумніватися у достовірності відображених у них результатів, а відтак і в оскарженому розрахунку. Окрім цього повідомила, що загальна вартість оплати за проїзд великовагового транспортного засобу відповідачем визначена необґрунтовано, оскільки ним не доведено, що напівпричіп транспортного засобу, що перевірявся, при строєній осі мав одиночні шини.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення судом першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясувано обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судами встановлено, що згідно з направленням на перевірку від 08.09.2017 №026227 інспекторами Укртрансбезпеки на а/д Київ-Одеса (км.450+500 м) в Одеській області була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом STAS S34-SC1, реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2 на праві власності, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.85), водій ОСОБА_3 (а.с.36).

За результатами рейдової перевірки складено акт №0157358 від 14.09.2017 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезень вантажу на договірних умовах без дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень. Водій з актом ознайомлений, надав пояснення, що перевантаження виникло унаслідок сипучого вантажу (а.с.37).

Актом серії №ВН 0152739 від 14.09.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлено навантаження на осі транспортного засобу 16,86/10,06/22,98/ тонни при допустимому 11/11/22 тонни (а.с.38).

На підставі акту зважування працівниками Укртрансбезпеки складено розрахунок від 14.09.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нарахована плату за проїзд в розмірі 160,20 євро, платником зазначено ОСОБА_2 (а.с.42).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст.29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15 п.5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України,

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення).

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зі змісту товарно-транспортної накладної №040276 від 13.09.2017 слідує, що водій ОСОБА_3 на автомобілі НОМЕР_3 здійснював перевезення товару "Горох 2017р." із с. Лобачівка Волинської області до м. Одеси.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" Кабінет Міністрів України постановою №879 від 27.06.2007 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі по тексту - Порядок № 879).

Пунктом 1 Порядку № 879 визначено, що цей Порядок регулює механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпункт 4 пункту 2 Порядку №879 визначає, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір", який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку № 879).

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (пункт 18 Порядку № 879).

Разом з тим, за приписами пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача, що посадовими особами відповідача за результатами зважування транспортного засобу складено розрахунок з порушеннями чинного законодавства, оскільки ним не вказано на конкретні порушення відповідачем норм законодавства, а відсутність порядкового номеру документа, підпису посадової особи не спростовує обставин, які ним зафіксовані.

Разом з тим, на підтвердження достовірності визначення ваги при проведенні габаритно-вагового контролю відповідачем надано суду Сертифікат №UA-MI/1-2195-2007 від 21.07.2007 на ваги пересувні автомобільні "CHEKLODE FREEWEIGH", що затверджений Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики. Також надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ваги електронні для поосного зважування автомобілів) №2559-МХ від 16.06.2017, що чинне до 16.09.2018 (а.с.46,60). Суд вважає вказаний сертифікат та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки належними доказами достовірності відображення вагових параметрів транспортних засобів, що зважуються такими вагами.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 879 п.21 передбачено, що у разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування. Повторне вимірювання і зважування - будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває у межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.

Як свідчать чеки зважування, посадовими особами Укртрансбезпеки проведено зважування транспортного засобу DAF, який перебуває у власності позивача, двічі: 14.09.2014 о 14:28:21 навантаження на строєну вісь транспортного засобу було 22,98 тонни та 14.09.2014 о 15:54:10 навантаження становило 22,12 тонни (а.с.39,41).

Згідно Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (пп.3,4) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Судом першої інстанції встановлено, що після першого зважування водій транспортного засобу ОСОБА_4 вручну здійснив переміщення вантажу в причепі, після чого було проведено повторне зважування, яке показало нормативно допустиме навантаження по загальній масі і по осям окремо.

Враховуючи зазначене, посадовими особами Укртрансбезпеки при обчисленні загального розміру плати за проїзд враховано протяжність маршруту від с. Любачівка Волинської області (місце завантаження) до с. Дачне Одеської області 801 км. (місце здійснення габаритно-вагового контролю), в той час як транспортний засіб слідував по маршруту до кінцевого місця розвантаження м. Одеса, відстань до якого становила 814 км.

Згідно з інтернет-ресурсом Della (автоперевезення, http://della.com.ua/distance/) відстань від с. Любачівка Волинської області до с. Дачне Одеської області становить 808 км., а від с. Любачівка Волинської області до м. Одеса - 826 км. Вказана інформація щодо відстані між населеними пунктами є загальнодоступною.

Інспекторами Укртрансбезпеки при складанні оскарженого розрахунку було враховано, що у строєній осі перевіреного транспортного засобу шини були одиночними. Як зазначив представник відповідача, зазначені обставини встановлюються інспекторами Укртрансбезпеки в присутності водія безпосередньо під час огляду транспортного засобу та проведення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктами 30 Порядку №879 Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

За результатами вагового контролю транспортного засобу було встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 39,90 тонн; навантаження на осі: 1) 16,86 тонн; 2) 10,06 тонн; 3) 22,98, а відстань перевезення - 801 км.

Враховуючи, що нормативно допустиме навантаження на строєну вісь 22 тонни, перевищення склало - 0,98 тонн (22,98 тонн - 22 тонни), що у відсотковому відношенні становить 4,45%.

Отже, до базису розрахунку плати за проїзд транспортним засобом взято:

відстань перевезення: 801 км,

плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів: 0,1 євро/км,

коефіцієнт збільшення плати за проїзд (згідно з п.31-1 Порядку №879): К=2.

Відтак, розмір плати за проїзд транспортним засобом П=0,1 х 801 х 2, П=160,20 євро, де 0,1=0,05 х 2.

Відповідно до п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Також згідно з п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен змішуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про самовільне зміщення вантажу при транспортуванні поза волею перевізника (водія) - відносно осей в силу дії зовнішніх факторів. Однак, колегія суддів наголошує на тому, що Правила дорожнього руху зобов'язують саме водія перед виїздом перевірити правильність розміщення та кріплення вантажу, аби в процесі його перевезення такий вантаж не змішувався.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об ґрунтовано не взяв до уваги постанову від 31.10.2017 Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в справі №559/2084/17, якою скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.09.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, оскільки на час вирішення судом першої інстанції даного адміністративного спору вказане судове рішення законної сили не набрало (а.с.51-55). Крім того, в силу приписів ч.1, ч.4 ст.72 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) таке судове рішення не мало преюдиційного значення для вирішення цього адміністративного спору. Окрім того, недоведеність вини водія транспортного засобу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, не звільняє перевізника від обов'язку внесення плати за проїзд у встановленому розмірі в разі здійснення автомобільного перевезення з перевищенням нормативних вагових параметрів, підтвердженого належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при оформленні розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 14.09.2017 №0152739 він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин, тому позов до задоволення не підлягає.

Підсумовуючи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.