Справа № 522/4397/18
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4397/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 р. Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

при секретарі - Полегенький В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представник відповідача адвокат ОСОБА_4,

перекладача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 14.03.2018 співробітниками міграційної служби було виявлено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначивши, що в результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що відповідач знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до України 15.06.2017 на підставі паспорта громадянина ОСОБА_6, мета поїздки відповідач зазначив для відпочинку. Паспортний документ для виїзду за кордон відповідач віддав посереднику.

На даний час громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

14.03.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження ОСОБА_2 ОСОБА_3 та зобовязанно його покинути територію України у строк до 15.03.2018 року. У визначений термін громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України не виїхав.16.03.2018 ГУ ДМС України було подано адміністративний позов до Відповідача про примусове видворення. З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, про що свідчить його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також коштів на повернення, документів, просив прийняти рішення про затримання відповідача з метою забезпечення видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та зазначив, що паспорт у відповідача співробітники міграційної служби не вилучали, та не перешкоджали звязку відповідача з родичами в ОСОБА_2 по телефону.

Відповідач за допомогою перекладача у присутності адвоката в судовому засіданні зазначив, що він без дозволу проживає на території України, проти задоволення позову відповідач заперечував, посилаючись на своє бажання виїхати до дому в ОСОБА_2. Підтвердив що паспорт був втрачений його забрав невідомий. На даний момент його родичі можуть зібрати гроші для відправки йому для виїзду до дому та копію паспорту для оформлення виїзду. Підтвердив що його будь-хто до праці в Україні не примушував. В ОСОБА_2 його ніхто не переслідує. Також підтвердив, що йому була надана можливість поспілкуватися з родичами по телефону без обмежень.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 підтвердила, що 14.03.2018 року усі протоколи та пояснення за участю відповідача склалися в її присутності, про наявність зауважень не заявляла, просила застосувати заставу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2018 співробітниками міграційної служби було виявлено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначивши, що в результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що відповідач знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до України 15.06.2017 на підставі паспорта громадянина ОСОБА_6, мета поїздки відповідач зазначив для туризму. Паспортний документ для виїзду за кордон відповідач віддав посереднику.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2018 року зафіксовано, що на даний час громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

14.03.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобовязано його покинути територію України у термін до 15.03.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України не виїхав, тому як втратив паспорт та не має грошів. Будь-яких дій щодо повернення паспорту не здійснив.

Підстави для застосування судом положень статті 289 КАС, щодо застави з боку відповідача не доведенні, доказів можливості отримання з ОСОБА_2 грошей на внесення застави, та відновлення паспорту на виїзд в короткий термін не предявлено.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

вирішив :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 16.09.2018 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Науменко

16.03.18