Справа № 817/401/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2018 року м. Рівне №817/401/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1М.) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.08.2017, та зобовязання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з врахуванням ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є особою, постраждалою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має стаж роботи більше 15 років та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказує, що маючи право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, вона звернулась до відповідача з відповідною заявою. Проте, відповідач листом від 23.11.2017 відмовив у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 Позивач вважає, що така відмова прийнята за відсутності для того правових підстав, а тому позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.24-26), в якому вказує, що позивач отримує пенсію по інвалідності І групи захворювання, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст. 54 вказаного Закону пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається відповідно до законодавства. Зазначає, що порядок обчислення такої пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Таким чином, стаж роботи для визначення розміру пенсії позивача не враховується при обчисленні розміру пенсійної виплати, оскільки пенсія виплачується у фіксованому розмірі, який встановлюється на законодавчому рівні. Вказує, що відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається особам, віднесеним до категорії 1, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. На виконання цих норм прийнято постанову Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої обчислюється загальний розмір пенсії позивача. Таким чином вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу. На підставі вищенаведеного, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач вважає, що справа належить до розгляду в судовому засіданні повідомленням (викликом сторін).

Разом з тим, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасниками справи заявлене не було.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення Серії А №413668, виданого 22.08.2006 (а.с.4).

Перебуваючи на обліку у ОСОБА_2 об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, ОСОБА_1 з 01.04.2008 отримує пенсію по інвалідності I групи захворювання, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.9).

21.11.2017 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з листопада 2014 року (а.с.15).

ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.11.2017 №2064/02 в задоволенні заяви позивача від 21.11.2017 щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було відмовлено (а.с.16).

Не погоджуючись з такими діями відповідача в частині відмови у проведенні перерахунку пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Крім того, як встановлено частиною 2 ст.56 Закону №796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Тобто, частиною 2 ст. 56 Закону №796-XII передбачено право громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, на державну пенсію по віку в повному розмірі за умови зниженого стажу роботи.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Таким чином, цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Разом з тим, статтею 54 Закону України №796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Як стверджено матеріалами справи, позивач обрала право обчислення її пенсії по інвалідності, яка пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, тобто в порядку, передбаченому статтею 54 Закону №796-XII, а не відповідно до Закону №1058-IV. Зазначене позивачем не заперечується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 (далі - Постанова №1210) та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пп. 2 п.11 постанови №1210, мінімальний розмір пенсії для інвалідів I групи інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 150 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.

Відповідно до пп.1 п. 13 Постанови №1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: особам з інвалідністю I групи - 341,64 гривні.

Як встановлено судом із листа ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 23.11.2017 №2064/02 ОСОБА_1 пенсія по інвалідності, яка пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи згідно з Законом №796-XII, на момент виникнення спірних правовідносин, обчислена в розмірі 2519,64 грн. та складається із 150% прожиткового мінімуму станом на 01 грудня 2017 року 1452,00 грн. в сумі 2178,00 грн. та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в сумі 341,64 грн. (а.с.16). Таким чином, розмір пенсії, що передбачений статтею 54 Закону України №796-XII від 28.02.1991, виплачується позивачу у повному розмірі, визначеному відповідно до постанови №1210.

Суд зазначає, що проведення перерахунку пенсії із обчисленням її розміру відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII здійснюється з врахуванням стажу роботи пенсіонера, який застосовується при призначенні пенсії за віком, та не враховується при призначенні пенсії по інвалідності. Позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності у фіксованому розмірі, який встановлений Постановою №1210, як інваліду І групи, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, незалежно від стажу роботи. Відтак, суд вважає відсутніми підстави для застосування пільг, передбачених ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII, при перерахунку пенсії особам, яким пенсія призначена по інвалідності та обчислюється у повному розмірі, передбаченому Постановою №1210.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в перерахунку пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII, починаючи з 01.08.2017, та зобовязання ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області починаючи з 01.08.2017 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з врахуванням ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII, задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки факт порушення права позивача не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, то у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Солов'їна,с. Обірки, Сарненський р-н., Рівненська обл., 34500, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Суворова, 8, м. Сарни, Рівненська обл., 34500, ) про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 15.03.18.

Суддя Дорошенко Н.О.