Справа № 808/3986/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 лютого 2018 року Справа № 808/3986/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Фесик А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за адміністративним позовом Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю СТАТОР

про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СТАТОР (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за листопад 2017 року у розмірі 94 грн. 63 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що колишньому працівнику Товариства з обмеженою відповідальністю СТАТОР, яка зазначена у позові, виплачується пенсія на пільгових умовах на підставі п.п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Підприємство відповідача є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування. За період листопад 2017 року позивачем нараховано до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 у сумі 94 грн. 63 коп. Однак, в добровільному порядку відповідачем не відшкодовуються вказані витрати.

Ухвалою суду від 26.12.2017 призначено перше судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 23.01.2018, яке було відкладено на 23.02.2018.

Представником відповідача письмовий відзив на позовну заяву не наданий. Про проведення першого судового засідання у спрощеному провадженні був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю СТАТОР () відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, знаходиться на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та на підставі п.п. б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянину ОСОБА_1 призначена пільгова пенсія.

Згідно розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу за період за листопад 2017 року нараховано 94 грн. 63 коп.

У звязку з несплатою фактичних витрат загальна сума заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 по вказаному громадянину за листопад 2017 року становить 94 грн. 63 коп.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій направлялись позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю СТАТОР, проте сума заборгованості відповідачем сплачена не була.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законами України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1992 №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ), Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV), Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон України №400/97-ВР), Законом України Про внесення змін до деяких законів України від 17.02.2000 № 1461-III, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до п. 2. Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтею 1 Закону України №400/97-ВР визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтями 2, 4 Закону України №400/97-ВР визначені об'єкти оподаткування та ставки збору.

Відповідно до ст. 3 вищезазначеного Закону збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Порядок та процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пп.6.4 - пп.6.8 п.6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня, та щомісячно до 25-го числа підприємства вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, що призначені в минулих роках.

Судом встановлено, що відповідачу своєчасно надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача.

Вищевказаним Розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонеру ОСОБА_1 за листопад 2017 року у сумі 94 грн. 63 коп.

Факт понесення Пенсійним фондом витрат на виплату пільгової пенсії за списком №2 за листопад 2017 року по вказаному громадянину підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2.

Проте, у встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була, у звязку із чим позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідач до суду не надав будь-яких платіжних документів, які б свідчили про повне або часткове відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТАТОР (, місцезнаходження: 69015, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, 1) на користь Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (, місцезнаходження: 69076, м.Запоріжжя, вул. Запорозького Козацтва, буд.25-а) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період листопад 2017 року у розмірі 94 грн. (девяносто чотири гривні) 63 коп. на р/р 1062, МФО 313957, Запорізьке обласне управління ТДВ Державний ощадний банк України, .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова