Справа № 821/261/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/261/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом фермерського господарства "ЛЮБАВА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 31.01.2018 року № НОМЕР_1,-

встановив:

09 лютого 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства "ЛЮБАВА" (далі позивач, ФГ «Любава») до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 31.01.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 113313,49 грн.

12 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що податковий орган при визначенні суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб повинен був керуватись не п.288.5 ст.288 ПК України, а ст.274 ПК України, оскільки в договорі оренди землі передбачена сплата орендної плати в розмірі, який не повинен перевищувати розмір земельного податку. Земельний податок за 2015 -2016 роки на території Заводівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області становила 0,15% від нормативної грошової оцінки землі, саме цю суму і сплачувало господарство. Все це, на думку позивача є підставами для задоволення позовних вимог та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.01.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 113313,49 грн.

12 березня 2018 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач 23 лютого 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Відповідно до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. (в редакції чинній в 2015-2016 роках). Оскільки позивач за 2015-2016 роки сплачував суму в розмірі 0,15 відсотка від нормативної грошової оцінки землі. З наведеного відповідач робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

13 березня 2018 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Розглянувши надані документи, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФГ «Любава» є користувачем земельної ділянки площею 50 га, що підтверджується договором оренди від 10 березня 2005 року №01.

Відповідно до п.9 договору оренди орендна плата вноситься у формі та розмірі земельного податку або фіксованого податку два рази на рік.

Змін в договір оренди сторонами не вносилось, додатковий угод не укладалось, доказів протилежного сторони суду не надали.

Позивач не заперечує, що він сплачував в 2015-2016 роках орендну плату з юридичних осіб в розмірі земельного податку за відповідні періоди, тобто 0,15 відсотка від нормативної грошової оцінки.

Податковим органом на підставі наказів ГУ ДФС у Херсонській області №1101 від 22.11.2017 року, №1441 від 27.11.2017 року, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1. п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФГ «Любава» з питань повноти обчислення податкових зобовязань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території Заводівської сільської ради Горностаївського району за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки складено акт №2/21-22-12-05/31766409 від 11 січня 2018 рок.

Висновки акту перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 31.01.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 113313,49 грн.

Вирішуючи спір суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Підпунктом 288.5.1 ст.285 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ста ті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, викладеної в листі №11-21-0.63-4936/2-17 від 20.06.2017 року, площа земельної ділянки, наданої в оренду ФГ «Любава» становить 50 га, а нормативна грошова оцінка цієї землі становить станом на 01.01.2015 року - 1445786 грн, станом на 01.01.2016 року 1734943 грн.

Позивач не заперечує, що він не сплачував належний розмір орендної плати з юридичних осіб, а викладені ним доводи є наслідком помилкового тлумачення ним норм податкового законодавства.

Таким чином, за 2015 рік позивач повинен був сплатити орендну плату з юридичних осіб в розмірі 43373,58 грн, натомість сплатив 2168,67 грн. За 2016 рік позивач повинен був сплатити орендну плату з юридичних осіб в розмірі 52048,29 грн, натомість сплатив 2602,41 грн.

Враховуючи викладене суд встановив, що позивач не сплатив належну суму орендної плати з юридичних осіб, в звязку з чим податковий орган визначив грошові зобовязання на підставі висновків акту перевірки, шляхом винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв спірне податкове повідомлення-рішення, в якому визначено орендну плату, яку необхідно сплатити позивачу у 2015-2016 роках, розраховану в розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 229, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.13