Справа № 816/463/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/463/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського РВ поліції ГУ Національної поліції в Полтавської області в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення гр. ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року з питань розслідування кримінального провадження № 0001412;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вчинення належних заходів реагування за фактами, викладеними у зверненні гр. ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення перевірки, службового розслідування з питань обставин, викладених у зверненні позивача від 10 січня 2018 року;

- зобов'язати відповідача розглянути звернення гр. ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року реєстраційний № 7723409;

- зобов'язати відповідача провести службове розслідування з питань перевірки обставин, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на звернення гр. ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем не розглянуто по суті його звернення від 10 січня 2018 року реєстраційний № 7723409 та не надано відповіді на жодне з порушених у зверненні питань, чим порушено права позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали суду від 27 лютого 2018 року відповідач отримав 05 березня 2018 року, що підтверджено залученою до матеріалів справи розпискою /а.с. 36/.

Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався, про наявність поважних причин пропуску строку для подання відзиву суд не повідомив, витребуваних ухвалою від 27 лютого 2018 року документів не надав.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про розгляд справи з викликом сторін в судове засідання до суду не надходило.

Як визначено частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

10 січня 2018 року позивач через Урядовий контакт-центр звернувся до начальника Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області із заявою, у якій вказував на затягування посадовими особами слідчого відділу строків досудового розслідування кримінального провадження від 01 жовтня 2015 року № 0001412 та невжиття дієвих і достатніх заходів досудового розслідування, зокрема, щодо збирання доказів та проведення процесуальних дій, у зв'язку з чим просив провести службову перевірку за фактом порушення розумних строків досудового розслідування кримінального провадження від 01 жовтня 2015 року № 0001412 /а.с. 12-13/.

За результатами розгляду звернення відповідач листом від 22 січня 2018 року за підписом заступника начальника СВ Полтавського РВ поліції ГУ Національної поліції в Полтавської області /а.с. 14/ повідомив гр. ОСОБА_1 про те, що за заявою позивача СВ Полтавського РВП внесено відомості до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 000069 з попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 367 КК України, а також зазначив, що наразі у вказаному кримінальному провадженні тривають слідчі (розшукові) дії /а.с. 14/.

Посилаючись на те, що звернення від 10 січня 2018 року реєстраційний № 7723409 не розглянуто по суті особою, якій його адресовано, та за результатами розгляду звернення позивачу не надано відповіді щодо порушених у зверненні питань, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам позивача, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною першою статті 1 вказаного Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 цього ж Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Суд зауважує, що звернення позивача від 10 січня 2018 року реєстраційний № 7723409 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", а відтак, в силу положень частини першої статті 7 названого Закону мало бути розглянуто по суті особою, якій його адресовано.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до частини першої якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частинами третьою та четвертою статті 15 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки, а рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні). доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Таким чином, питання які порушені у зверненні до органу державної влади, або посадової особи, яке подано відповідно до приписів Закону України "Про звернення громадян", не входять до їх повноважень не більше як в п'ятиденний строк пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі та повідомляється громадянину, який подав звернення.

Якщо те чи інше поставлене у зверненні громадянина питання не може бути вирішене в порядку Закону України "Про звернення громадян", а повинно вирішуватися в іншому установленому процесуальному порядку (наприклад, в порядку кримінально процесуального законодавства), то відповідь на звернення повинна містити ґрунтовні розяснення в якому порядку може бути вирішено таке питання.

Отже, у разі якщо звернення не містило даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою відповідач в межах Закону України "Про звернення громадян" мав повернути з відповідними роз'ясненнями, або надати обґрунтовану відмову у в задоволенні викладених вимог або переслати за належністю відповідному органу чи посадовій особі із наступним повідомленням заявника.

Однак, звернення позивача від 10 січня 2018 року стосувалось роботи структурного підрозділу та посадових осіб такого підрозділу (слідчого відділу) Полтавського РВ поліції ГУ Національної поліції в Полтавської області, а тому мало бути розглянуте, особою, якій його адресовано, а саме - начальником Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 року № 1177, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п'ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до свого провадження; передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС; надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, звернення позивача від 10 січня 2018 року після його надходження мало бути розглянуте його начальником по суті з наданням відповіді на кожне поставлене запитання.

Натомість лист слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22 січня 2018 року містить відомості про рух кримінального провадження, яке не було предметом звернення позивача.

Зважаючи на викладене, лист слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22 січня 2018 року не може визнаватись відповіддю на звернення позивача від 10 січня 2018 року, оскільки названий документ складено (підписано) не особою, якій адресувалась звернення, вказаний лист не містить відповіді на жодне з порушених ініціатором звернення питань.

Згідно пунктів 4.6 та 4.7. Положення звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Таким чином орган державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників. При цьому, обов'язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог.

З тексту відповіді від 22 січня 2018 року вбачається, що відповідачем взагалі не розглядалися питання, порушені у зверненні; лист відповідача не містить відомостей про прийняті рішення за вимогами позивача, тобто не містить жодних відповідей по суті на поставлені позивачем у зверненні від 10 січня 2018 року питання; з наданої позивачу відповіді не можливо встановити прийняття конкретного рішення за результатами розгляду звернення. Разом із тим, досліджений судом лист відповідача містить лише повідомлення про стан кримінального провадження, яке не було предметом звернення ОСОБА_1

За таких обставин, суд вважає, що лист-відповідь на звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року реєстраційний № 7723409 не містить рішень відповідача по суті вказаного звернення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

А відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача, у строк, визначений в ухвалі суду від 27 лютого 2018 року, не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

За таких обставин, суд констатує, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій та бездіяльності, а відповідна поведінка відповідача розцінюється судом як визнання позову.

Тож на думку суду у спірних правовідносинах мала місце не бездіяльність, як зазначає позивач, а були здійснені дії щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року, що є порушенням вищевказаних норм Закону України "Про звернення громадян".

У зв'язку із викладеним суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Полтавського РВ поліції ГУ Національної поліції України в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року та відповідь на вказане звернення від 22 січня 2018 року.

Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Полтавський РВ поліції ГУ Національної поліції України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року із наданням відповідей на кожне з поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

Приймаючи до уваги, що звернення позивача було розглянуто в передбаченому порядку, то і спосіб відновлення, визначений позивачем у прохальній частині позову шляхом зобов'язання відповідача вчинити конкретні дії не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки адміністративний суд не може підміняти інший уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вчинення дій, які законодавством віднесені до дискреційних повноважень цього органу державної влади, та випливають зі змісту поставлених у зверненні питань.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 241-244, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року та відповідь на вказане звернення від 22 січня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2