Справа № 814/2361/17
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 р. Справа № 814/2361/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Устинова І.А., суддів Лісовської Н.В., Птичкіної В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОНІСІЙ VN", вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Жовтневий район, Миколаївська область, 57251
до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135
про:визнання незаконним та скасування розрахунку,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОНІСІЙ VN" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування розрахунку за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складеного до Акту № 0005764 від 05.09.2017 року.

Свої позовні вимоги ТОВ "ДІОНІСІЙ VN" обґрунтовує тим, по-перше, оскаржуваний розрахунок, а також акт та довідка не містять назви та технічних характеристик вагового комплексу, а також жодних даних про те, яке саме вимірюванне і зважувальне обладнання використовувались для визначення факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; по-друге, транспортний засіб МАЗ 6501А8, реєстраційний номерний ВЕ 5068 ВН, з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_1, у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий ним у користування іншій особі ПП "Онікс-Опт", а тому позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не моженести відповідальність за дії , обов'язок вчинення яких покладений на перевізника.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що позивачем допущено загальне перевищення вагових обмежень, а саме замість допустимих 40 тонн навантаження становить 65,1 тонн, тобто на 25,1 тонн більше дозволеного нормами. Зазначене підтверджується актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Ваги, якими здійснювалось звваження, типу CHEKLODE FREEWEIGHT № 008235, відповідають нормам чинного законодавства, що підтверджується свідоцтвом про провірку засобу вимірювальної техніки від 18.04.2017 року № 34-00/1257.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що в жодному з документів, оформлених під час провеження зваження транспортного засобу, відсутня інформація, яка б підтвердила, що за місцем проведення габаритно-вагового контролю знаходились саме ті пересувні ваги, на які надано свідоцтво. Крім того, оскільки працівниками Укртрансбезпеки не надано доказів повідомлення про факт порушення відповідні підрозділи Національної поліції, а з боку останніх не застосовано жодних заходів до перевізника, слід вважати що відповідач не виконав свого обов'язку, а отже у нього відсутні для цього підстави.

Ухвалою суду від 13.11.2017 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу колегією судей.

Ухвалою суду від 05.12.2017 року змінено неналежного відповідача у справі з Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті.

Ухвалою суду від 16.01.2018 року ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; ухвалено розглядати справу одноособово.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, за приписами ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

05.09.2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля (тягача) МАЗ, модель 6501А8, реєстраційноий номер НОМЕР_2, з причепом реєстраційний номер НОМЕР_1. Місце проведення габаритно-вагового контролю: Миколаївський морський торгівельний порт, вул. 1 Слобідська, 122/1, м. Миколаїв.

За результатами проведеної перевірки складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005764 від 05.09.2017 року та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.09.2017 року. Під час перевірки виявлено, що повна маса транспортного засобу становить 65000 кг.

Згідно розрахунка за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.09.2017 року позивачу нараховано плату за проїзд у розмірі 383,25 євро.

Не погоджуючись з вищевказаним розрахунком, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок).

Відповідно до п. 21 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача, що у цьому випадку автомобіль МАЗ 6501А8, реєстраційний номерний ВЕ 5068 ВН, з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався з перевищенням граничних габаритно-вагових параметрів, а тому, працівники Укртрансбезпеки мали право заборонити йому подальший рух до внесення плати за проїзд та розвантаження транспортних засобів до нормативно встановлених.

Разом з тим, відповідно до п. 28. Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Тобто, обовязок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу покладено саме на перевізника.

Правила дорожнього руху, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не визначають поняття перевізника.

Таке визначення міститься лише у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон України № 2344), відповідно до якої автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільний перевізник це не завжди власник автомобіля, це особа, яка його фактично використовує.

Згідно договору оренди транспортного засобу від 01.02.2016 року, укладеного між ТОВ "ДІОНІСІЙ VN" (за договором - орендодавець) та ПП "Онікс-Опт" (за договором - орендар) автомобіль МАЗ 6501А8, реєстраційний номерний ВЕ 5068 ВН передан у тимчасове платне володіння та користування орендарю.

Відповідно до наданої позивачем товарно-транспортної накладної № 207 від 04.09.2017 року автомобільним перевізником зазначено ПП "Онікс-Опт".

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки ТОВ "ДІОНІСІЙ VN" не є перевізником в розумінні Закону України № 2344, позивач не повинен і не може нести відповідальність за результатами діяльності іншої особи, зокрема, у даному випадку - за автомобільного перевізника.

Вся відповідальність за дотримання законодавства в сфері безпеки руху, заходів збереження автомобільних доріг загального користування, дотримання вимог Закону України № 2344 покладається виключно на перевізника та водія, але аж ніяк не на власника автомобіля (якщо останній не є перевізником). Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України в ухвалі від 21 травня 2014 року у справі № К/9991/36927/12.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 205, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОНІСІЙ VN" (місцезнаходження: вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Жовтневий район, Миколаївська область, 57251, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розрахунок за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складеного до Акту № 0005764 від 05.09.2017 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОНІСІЙ VN" () судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.03.2018 року.

Головуючий суддя І. А. Устинов

Суддя В. В. Птичкіна

Суддя Н. В. Лісовська