Справа № 804/257/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Справа № 804/257/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,
09.01.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» до Державної фіскальної служби України, в якому товариство просить суд:
- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №457055/31884628 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року;
- зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 26.10.2017 року (реєстраційний номер документа НОМЕР_1).
Також сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоряне» (далі СГТОВ «Зоряне») просить суд зобовязати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
В обґрунтування заявлених позовних вимог товариство зазначило, що вважає необґрунтованим рішення комісії Державної фіскальної служби України від 21.12.2017 року №457055/31884628, яким йому було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року на тій підставі, що надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією Державної фіскальної служби України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Також позивач посилався на те, що по-перше, фіскальна служба невірно обрала спосіб реалізації покладених на неї нормами діючого законодавства завдань та функцій, зокрема функцій податкового контролю, по-друге, механізм зупинення реєстрації ПН/РК знаходиться за межами правового поля та суперечить нормам чинного законодавства, по-третє, відповідачем не було дотримано передбаченого алгоритму «блокування» та «розблокування» податкової накладної. На думку позивача, залишається невідомо, що насправді було підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.
Ухвалою суду від 15.01.2018 року судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Так, відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.
Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Також відповідно до ст. 261 КАС України, відзив подається протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
В ухвалі про відкриття провадження у справі від 15.01.2018 року судом визначені строки для подання відповідачем відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь позивача на відзив, а позивачем відповіді на відзив.
Ураховуючи положення ч. 3 та ч. 4 ст. 257, ст. 261, ст. 262 КАС України, суд розглядає цю адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що вважає спірне рішення комісії Державної фіскальної служби України правомірним та обґрунтованим, оскільки воно прийняте виключно в межах діючого законодавства, а тому і дії комісії не суперечать нормам законодавства. З огляду на це, відповідач вважає необґрунтованою і позовну вимогу про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №1 від 26.10.2017 року, оскільки на його думку за рахунок такої думки позивач намагається недобросовісно скористатись належним йому правом на захист.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши думки та твердження сторін, викладені ними в позові та відзиві на позов, а також норми українського законодавства та судову практику, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цього адміністративного позову у повному обсязі з огляду на таке.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності чи протиправності винесення Державною фіскальною службою України оскаржуваного рішення комісії Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) №457055/31884628 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року. Тому предметом судового доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги щодо предмета спору та мають значення для розгляду справи, підлягають встановленню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до приписів п.201.10 ст.201 СГТОВ «Зоряне» було складено податкову накладну №1 від 26.10.2017 року та направило 11.10.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції №1 від 13.11.2017 року податкову накладну (реєстраційний номер документа: НОМЕР_1) прийнято, але реєстрацію зупинено на тій підставі, що фіскальною службою була виявлена невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/PK) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.
На виконання пп.201.16.2. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України СГТОВ «Зоряне» та на вимог відповідача товариством були направлені відповідачу пояснення у вигляді повідомлення та скановані копії документів про підтвердження реальності здійснення операції по зупиненим ПН/PK, зокрема, копії договору купівлі-продажу придбання посівних матеріалів, договори купівлі-продажу добрив, договорів на надання послуг по збору врожаю, договорів на перевезення зібраного врожаю до Миронівського елеватора, договір зберігання врожаю з Миронівським елеватором з подальшим його переоформлення на ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар», про що був укладений договір поставки №SFS1838 від 23.10.2017 року.
Однак, незважаючи на це, рішенням комісії ДФС України від 21.12.2017 року №457055/31884628 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року, та підставою відмови зазначено, що надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.
Не погодившись з таким рішенням податкового органу, товариство звернулось до суду з цим адміністративним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.
Як видно з матеріалів справи, та враховуючи пояснення позивача, судом було встановлено, що СГТОВ «Зоряне» засноване у 19.02.2002 році та здійснює господарську діяльність на території Дніпропетровської області, Широківського району, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
За поясненнями позивача загальна площа землі, яку використовує товариство для вирощування зернових культур становить 1564,5596 га, як орендованих, так і власних. При цьому у його власності є цех з переробки соняшника, складські приміщення для зберігання близько 3500 т зерна, власні вантажні машини для перевезення зерна з поля, досить потужний тракторний парк для обробки посівних площ (6 тракторів, 2 комбайни, 7 сівалок, в тому числі точного висіву, ґрунтообробні агрегати, лущильники, подрібнювані).
У 2017 році СГТОВ «Зоряне» посіяло 360 га пшениці озимої, 180 га ріпаку озимого, 700 га соняшнику, що відображено у звіті 4-сг, який здано 01.06.2017 року, реєстраційний номер звіту НОМЕР_2. Посів проводився в два етапи: у квітні посіяно 300 га та у травні посіяно 400 га. Після збирання пшениці та ріпаку було посіяно частково по зібраних площах ще 430 га соняшнику, що підтверджується актами витрати насіння та посадкового матеріалу, що наявні в матеріалах справи.
За договором надання послуг №12 від 01.08.2017 року, що укладений СГТОВ «Зоряне» з ТОВ «Чапаєвське», а його виконання підтверджено актом №20 від 25.09.2017 року, збір соняшника проведено як власними 2 комбайнами позивача, так і з залученням сторонньої допомоги. Оприбуткування врожаю проведено з реєстрацією відповідних документів (реєстр прийому зерна вагарем) в токовій книзі, копія якої міститься в матеріалах справи.
Згодом укладеним договором №73 від 12.09.2017 року з ТОВ «Мирівський елеватор», основна частина врожаю соняшника, зібраного у вересні 2017 року зберігалась на Мирівському елеваторі. Перевезення соняшнику було проведено із залученням сторонніх машин СПД ОСОБА_3 за договором №1309/17 від 13.09.2017 року, та ТОВ «Нафтатрейд KP» за договором №2109/17 від 21.09.2017 року, копії якого містяться в матеріалах справи. Прийнята кількість соняшника підтверджується реєстрами накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком, копії яких також наявні в матеріалах справи.
А виконання договору підтверджується трьохстороннім актом приймання-передачі між СГТОВ «Зоряне» та ТОВ «Мирівський елеватор», ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар», який наявний в матеріалах справи. На реалізований товар була виписана видаткова накладна №40 від 26.10.2017 року та податкова накладна №1 від 26.10.2017 року, яка 11.10.2017 року була відправлена на реєстрацію та реєстрацію якої і було зупинено (реєстраційний номер документу НОМЕР_1).
Ураховуючи вищезазначені обставини справи, аналіз норм Податкового кодексу України, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме станом на момент прийняття спірного рішення від 26.10.2017 року), податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
В Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Водночас критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
- наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);
- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
- відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
- дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування зазначаються:
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної /розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Після направлення 10.11.2017 року позивачем податкової накладної №1 від 26.10.2017 року для реєстрації, 13.11.2017 року ДФС України надіслало повідомлення про те, що цю податкову накладну прийнято, але її реєстрація зупинена. Про це було повідомлено позивача квитанцією №1.
При цьому вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Так, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Критерії оцінки ступня ризиків).
Згідно з п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється Державною фіскальною службою за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
У разі, якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.
У разі, якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.
Положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» передбачається, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Таким чином, аналіз вищевикладених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин показує, що контролюючий орган зобов'язаний був у квитанції №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567. Крім того, суд зазначає, що такий критерій як невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206, у п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків не передбачений. Тобто на думку суду, при зупиненні реєстрації податкової накладної з визначених у квитанції №1 підстав, відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства та не зазначено конкретний вид критерію, який встановлений п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567, який би свідчив про необхідність зупинення реєстрації податкової накладної. Тим більше, що позивач на вимогу контролюючого органу надав необхідні документи та пояснення для підтвердження реальності здійснення операції по зупиненим ПН/РК.
Так, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. в пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу, відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні комісії Державної фіскальної служби України №457055/31884628 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року не зазначено, що саме стало підставою для винесення вказаного рішення, бо платником податків було надано документи, що підтверджують реальність проведених ним господарських операцій.

Однак, відповідач не вказав на те, які з наданих документів складені з порушенням законодавства чи є подані документи недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не вказав, які саме документи платника податків складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Тому суд бере до уваги повідомлені позивачем обставини та доводи, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Проте не бере до уваги твердження відповідача про те, що згідно з документами позивача фіскальним органом цілком обґрунтовано прийняте рішення.

Також, як зазначив Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 24.10.2013 року № 1486/12/13-13, у відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обовязком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обовязку відповідає обовязок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При розвязанні спорів, повязаних з оскарженням неприйняття податкових накладних для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, суди повинні враховувати таке.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

У свою чергу суд звертає увагу на посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), згідно з якою визначається, що закон повинен відповідати мінімальним стандартам якості, таким як ясність, точність і передбачуваність. При цьому, норма вважається передбачуваною, якщо її сформульовано з достатньою точністю, яка дає можливість особі регулювати свою поведінку, за потреби, після відповідної консультації.

Так, у п. 559 Рішення ЄСПЛ по справі ВАТ «Нефтяная компанія ЮКОС» проти РФ (Заява №14092/04) зазначено, що будь-яке втручання публічної влади в безперешкодне користування власністю повинне бути законним, тобто втручання має відповідати національному законодавству і бути достатньо зрозумілим, щоб дозволити заявнику передбачати наслідки своїх дій.

Підпунктом 201.16.4. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду).

У разі надходження до Державної фіскальної служби України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке набрало законної сили, такі податкова накладна/розрахунок коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає рішення комісії Державної фіскальної служби України №457055/31884628 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року протиправним та таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, у звязку з чим підлягає скасуванню. А для поновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне зобовязати відповідача зареєструвати податкову накладну №1 від 26.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тому заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

З приводу вимоги позивача про зобовязання Державної фіскальної служби України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили судовим рішенням, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 382 КАС України, специфіки спірних правовідносин між сторонами, вважає за необхідне надати відповідачу строк в один місяць з дня набрання законної сили у цій адміністративній справі для подання звіту про виконання судового рішення.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що позивач надав суду лише документальне підтвердження розміру сплаченого ним судового збору, а саме оригінали платіжного доручення №307 від 22.12.2017 року на суму 1600 грн. та квитанції № 0.0.933942504.1 від 9.01.2018 року на суму 162 грн., на загальну суму 1762 грн. (містяться в матеріалах адміністративної справи №804/257/18).

Тому відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 139, ст. 143 КАС України, враховуючи рішення суду про задоволення адміністративного позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної фіскальної служби України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243 246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №457055/31884628 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.10.2017 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 26.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року в адміністративній справі №804/257/18 у строк протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення суду у повному обсязі складено 15 березня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 15 березня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1