Справа № 234/17823/17
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/65/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Куцик Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу № 234/17823/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно позову, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки Краматорського УПСЗН від 25.02.2015 року №1426/35759. В лютому 2015 року позивач звернувся до УПФУ у м. Краматорську для нарахування пенсії та саме з цього час відповідач нараховував пенсійне забезпечення. В квітні 2017 року йому без будь-якого повідомлення припинили виплачувати пенсію. Будь-якої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії від відповідача, як це вимагає законодавство не надходило. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними. Просить суд його права захистити, зобовязавши відповідача поновити виплату йому пенсії з квітня 2017 року та розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 24.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ в Червоногвардійському районі м. Макіївка Донецької області та з 01.07.2014 року прийнятий на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706 (далі - Закон №1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно ч.1 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 1706 громадяни пенсійного віку, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Пенсійний фонд України розпочав перевірку контрольних заходів щодо наявності підстав для виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, тому згідно порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, виплату пенсії в управлінні було призупинено з 01.04.2017. З 14.06.2016 (дата набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365) рішення щодо призначення (відновлення) пенсій органами Пенсійного фонду України можуть прийматись на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених виконавчими органами міських рад. 11.04.2017 року позивач звернувся до управління про поновлення виплати пенсії. УПФУ у м. Краматорську було направлено на Комісію список від 13.04.2017 року № 188/2, в якому були зазначені дані для перевірки фактичного місця проживання заявника. Станом на 15.02.2018 рішення Комісії щодо призначення виплати пенсії позивачу до управління не надходило. Після отримання рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам буде прийняте рішення щодо призначення (відновлення) виплати пенсії. З урахуванням викладеного, управління вважає, що оскільки управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.п. 10 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, дослідивши доводи позову та відзив відповідача, надані сторонами докази, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у сел. Октября, вул Растрелі, 8-12, перемістився з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області вул.Кірова, 100, де з 25.02.2015 року був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб відповідно до довідки Краматорського УПСЗН №1426/37759.

Згідно копії пенсійного посвідчення № 149317, виданого 12.04.2001 року, ОСОБА_1 з 12.04.2001 року отримує пенсію за віком, довічно.

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 05.12.2017 року № 01-08/9073 станом на 05.12.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПтСЗН як внутрішньо переміщена особа.

Станом на даний час виплата пенсії ОСОБА_1, припинена з квітня 2017 року, не поновлювалася.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення права і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною 1 ст. 4 зазначеного Закону визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення права і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення ( перерахунку ) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Згідност.46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

З огляду на положення ч.1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

До того ж, відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Згідно ч.2ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: поновленню виплати пенсії з квітня 2017 року.

Відповідно до ст 139 КАС України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 19, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про забезпечення права і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з квітня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних осигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області в доход держави в особі Державної судової адміністрації України ( 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5), отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М.Пікалова