Справа № 344/1573/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2018 року

Київ

справа №344/1573/17

адміністративне провадження №К/9901/29217/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 у справі №344/1573/17 (876/128/18) за позовом Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕЙЛОН ПЛЮС», про скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни місцезнаходження підприємства,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕЙЛОН ПЛЮС», про скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни місцезнаходження підприємства.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017, у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 у справі №344/1573/17 (876/128/18) - відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 23.02.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Згідно статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області не переглядалась в суді апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, оскільки постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 не переглядалась в апеляційному порядку, вона не може бути оскаржена в суді касаційної інстанції.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам КАС України судом встановлено наступне.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, всупереч цим вимогам до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі.

Разом з тим, заявником у касаційній скарзі порушено питання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги без належного обґрунтування, що майновий/фінансовий стан Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області перешкоджає сплаті нею судового збору у даній справі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-V.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Втім, податковим органом не надано належних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, наприклад, звернення до органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №344/1573/17 (876/128/18) та отримання відповідного фінансування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній з 15.12.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній з 15.12.2017) за подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить - один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1762,00грн.

Отже, судовий збір, який Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області повинна сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 1762,00грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: «;101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд».

Враховуючи вищевикладене, касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 у справі №344/1573/17 (876/128/18) необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого заявник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 328, 330, 332, 333, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 у справі №344/1573/17 (876/128/18).

Відмовити в задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №344/1573/17 (876/128/18).

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2018 у справі №344/1573/17 (876/128/18) - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна