Справа № 826/11810/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/11810/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» (далі також - позивач, ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ»)

до Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач1).

Департаменту економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної

адміністрації (далі також – відповідач2),

про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в останній редакції якого просить:

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 12.02.2016 №36 «Про відмову у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межам населених пунктів» в частині відмови ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами;

- зобов'язати Департамент економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації та Київську обласну державну адміністрацію видати ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» дозволи на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів та такими адресами:

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (з'їзди до Державного аеропорту «Бориспіль» км 33+650 (розподільча смуга);

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч.

Позовні вимоги вмотивовані необґрунтованою відмовою Київської обласної державної адміністрації щодо видачі позивачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населеного пункту. При цьому в оскаржуваному розпорядженні не зазначено жодної визначеної законом підстави для такої відмови, тоді як перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений законом є вичерпним, а позивач надав усі необхідні документи для отримання такого дозволу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач1 у письмовому запереченні та його представник у судовому засіданні щодо позову заперечили з огляду на його необґрунтованість, стверджуючи про правомірність оскаржуваного розпорядження, оскільки при його прийнятті один із уповноважених органів виконавчої влади, який відповідно до чинного законодавства бере участь в оформленні дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів в межах смуги відведення автомобільних доріг, виявив підстави для відмови в оформленні дозволів позивачу.

Відповідач2 письмових пояснень щодо позову не надав, представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про його проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявами щодо отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів, в тому числі за такими адресами:

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (з'їзд до Державного аеропорту «Бориспіль») км 33+650 (розподільча смуга);

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч.

Розпорядженням Київської обласної державно адміністрації від 15.12.2015 №474 «Про відмову у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів» позивачу відмовлено у видачі таких дозволів.

Правомірність цього розпорядження була предметом судового розгляду в адміністративній справі №826/8303/16. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного розпорядження Київської обласної державної адміністрації.

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 12.02.2016 №36 ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» позивачу знову відмовлено у видачі дозволів щодо розміщення зовнішньої реклами за вищевказаними адресами.

Згідно зі змістом указаного розпорядження відмову обґрунтовано з посиланням на закони України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», «Про місцеві державні адміністрації», статтю 38 Закону України «Про автомобільні дороги», статтю 16 Закону України «Про рекламу», постанову Кабінету Міністрів України від 05.12.2012 №1135 «Про затвердження Типових Правил розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів», розпоряджень голови Київської облдержадміністрації від 22.05.2013 №196 «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів», від 19.11.2014 №383 «Про внесення змін до Порядку розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів», від 16.03.2016 №368 «Про внесення змін до Порядку розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів» та на листи Державного агентства автомобільних доріг України від 09.12.2015 №2304/1/7.2-5, від 10.12.2015 №2321/1/7.2-5, від 28.12.2015 №5484/2/7.2-5-1468/10, Управління безпеки дорожнього ружу Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 07.12.2015 №37/115.

Листом від 18.02.2016 Департамент економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що його заяви були опрацьовані Державним агентством автомобільних доріг України, Департаментом Державної автомобільної інспекції МВС України, Управлінням безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України. При розгляді заяв відповідними органами виявлено підстави для відмови у видачі дозволів на розміщення рекламних конструкцій, на підставі чого прийнято вищевказане розпорядження, копія якого додається.

Не погоджуючись із таким розпорядженням позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності та порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів визначено Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806 (далі - Закон №2806).

Відповідно до статті 1 Закону №2806 дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, державними адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру.

Дозвільні органи - органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру

Дозвільна (погоджувальна) процедура - сукупність дій, що здійснюються державними адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру.

Відповідно до частини першої статі 4-1 Закону №2806 порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними (регіональними, місцевими) органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням за погодженням з територіальними (місцевими) органами центральних органів виконавчої влади, що здійснюють регулювання у відповідній сфері, та територіальними органами уповноваженого органу, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини п'ятої статті 4-1 Закону №2806 підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Засади рекламної діяльності в Україні регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (далі - Закон №270/96).

Абзацом 6 статті 1 Закону №270/96-ВР) визначено, що зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до частини першої, другої та п'ятої статті 16 Закону №270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений цим Законом, є вичерпним.

При цьому, правовідносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2012 №1135 (далі - Типові правила) (станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2,3 зазначених Типових правил, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів (далі - дозвіл) - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі розпорядження голови облдержадміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яким надається право на розміщення зовнішньої реклами протягом визначеного строку у певному місці.

Дозвіл видається на строк дії договору про право тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу, якщо менший строк дії дозволу не зазначено у заяві розповсюджувача зовнішньої реклами.

Відповідно до пункту 6 Типових правил розміщення зовнішньої реклами здійснюється за погодженням з:

- Державтоінспекцією та Укравтодором або його територіальними органами - у разі розміщення зовнішньої реклами в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування;

- Мінкультури або місцевим органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини - у разі розміщення зовнішньої реклами на пам'ятках історії і архітектури та в межах зон охорони пам'яток національного або місцевого значення;

- власником місця розташування рекламного засобу або уповноваженим ним органом (особою).

Відмова у погодженні може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пунктів 9, 11, 13, 14 Порядку розміщення зовнішньої реклами в Київській області поза межами населених пунктів, затвердженого розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22.05.2013 №196 (далі по тексту - Порядок) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) роботу щодо організації діяльності з видачі дозволів проводить департамент економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації (далі - робочий орган).

До повноважень робочого органу належать:

- розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про видачу дозволу, видачу дубліката, переоформлення дозволу та анулювання дозволів;

- підготовка проекту розпорядження голови Київської облдержадміністрації про видачу дозволу, відмову у його видачі, анулювання дозволу;

- оформлення на підставі відповідного розпорядження дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів за зразком згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- організація демонтажу рекламних засобів, їх зберігання та розпорядження;

- створення та поповнення інформаційного банку даних.

Робочий орган може здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Підставами для відмови у видачі дозволу є:

- подання заявником неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно зі встановленим вичерпним переліком та вимогами визначеними пунктами 7, 12 цього Порядку;

- виявлення в документах, поданих заявником, недостовірних відомостей;

- інші підстави, встановлені законом.

Письмове повідомлення про відмову у видачі дозволу повинно містити передбачені законом підстави для такої відмови.

На виконання пункту 9 Порядку роботу щодо організації діяльності з видачі дозволів проводить Департамент економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації (робочий орган).

Пунктом 11 Порядку визначено, що до повноважень робочого органу належать, зокрема розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про видачі дозволу, видачу дубліката, переоформлення дозволу та анулювання дозволів; підготовка проекту розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації про видачу дозволу, відмову у його видачі, анулювання дозволу; оформлення на підставі відповідного розпорядження дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів.

Згідно з пунктом 2 Порядку дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів – це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі розпорядження голови Київської облдержадміністрації, яким надається право на розміщення зовнішньої реклами у певному місці протягом визначеного строку у певному місці.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявами про видачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів за наступними адресами:

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (з'їзди до Державного аеропорту «Бориспіль» км 33+650 (розподільча смуга);

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч.

На виконання вимог Закону №270/96 робочим органом для отримання погоджень, необхідних для видачі дозволів направлено відповідні листи до Державного агентства автомобільних доріг України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами та до Управління безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху

Як вбачається зі змісту оскаржуваного розпорядження при його прийнятті Київська обласна державна адміністрація взяла до уваги в тому числі листи:

1) Державного агентства автомобільних доріг України від 09.12.2015 №2304/1/7.2-5 (копію листа суду не надано);

2) Державного агентства автомобільних доріг України від 10.12.2015 №2321/1/7.2-5, згідно з яким в останнього відсутні підстави для відмови у видачі Київською обласною державною адміністрацією дозволу на розміщення рекламних конструкцій ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» за адресами;

- км 33+650 КМАБрозп у разі демонтажу конструкції на км 33+600;

- км 32+860 лп праворуч у разі демонтажу конструкції км 32 +820;

- км 32+960 лп у разі демонтажу конструкції на км 32+900

3)Державного агентства автомобільних доріг України від 28.12.2015 №5484/2/7.2-5-1468/10, який позивача не стосується;

4) Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національно поліції України від 07.12.2015 №37/115, в якому останнє не заперечує щодо розміщення рекламних конструкцій вздовж автомобільних доріг за адресою:

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+960, праворуч;

- М-03 Київ-Харків-Довжанський (лівий проїзд) км 32+860, праворуч.

Щодо розміщення зовнішньої реклами за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський км 33+650 (розподільча смуга) згоду не надано, оскільки це не відповідає вимогам Типових правил розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2012 №1135.

Проте, згідно з доводами позивача станом на 31.12.2015 встановлені ним рекламні конструкції: М-03 Київ-Харків-Довжанський на км 33+600 КМАБрозп, км 32+900 лп праворуч, км 32+820 лп праворуч, за умови демонтажу яких Державне агентство автомобільних доріг України в листі від 10.12.2015 №2321/1/7.2-5 не заперечувало щодо видачі дозволів позивачу на встановлення зовнішньої реклами, були ним демонтовані, на підтвердження чого суду надано довідку від 08.02.2018.

Відповідач1, стверджуючи, що станом на час підготовки проекту оскаржуваного розпорядження та станом на час його прийняття у відповідачів була відсутня інформація про демонтаж конструкцій, про які було зазначено в застереженні щодо ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТЯ» в листі Державного агентства автомобільних доріг України від 10.12.2015 №2321/1/7.2-5, Київська обласна державна адміністрація правомірно відмовила позивачу у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Водночас Київська обласна державна адміністрація зазначила про відсутність у робочого органу - Департаменту економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації законодавчо визначеного обов'язку щодо здійснення перевірки даних, наданих Державним агентством автомобільних доріг України для підготовки відповідного розпорядження голови облдержадміністрації.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про обов'язок відповідача2 при підготовці проекту облдержадміністрації щодо видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами здійснювати перевірку наявності чи відсутності відповідних об'єктів зовнішньої реклами за тими чи іншими адресами, що обґрунтовується наступним.

За змістом пункту 9 Типових правил орган, який видає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, забезпечує створення та поповнення інформаційного банку даних.

Згідно з абзацом другим пункту 2 Типових правил інформаційний банк даних - автоматизована інформаційно-довідкова система, призначена для накопичення відомостей про місця розташування рекламних засобів, планів їх розміщення, реєстрації заяв, видачу (відмову у видачі, переоформлення, видачу дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів.

Відповідно до Порядку повноваження щодо створення та поповнення інформаційного банку даних віднесено до повноважень робочого органу. До його повноважень також віднесено повноваження щодо організації демонтажу рекламних засобів, їх зберігання та розпорядження.

Зі згаданих Типових правил та Порядку вбачається можливість демонтажу рекламних засобів у разі порушення законодавства або за закінченням строку розміщення рекламних засобів. Наведене дає підстави суду дійти висновку, що в такому випадку орган, який видає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, або його робочий орган повинні володіти інформацією про демонтаж рекламних засобів та внести про відповідну інформацію до інформаційного банку даних. У разі самостійного демонтажу рекламних засобів за ініціативою особи, яка їх розмістила, вищевказані органи можуть дізнатися лише у разі повідомлення їх про це такою особою та внести інформацію про це до інформаційного банку даних. За відсутності такого повідомлення відповідний орган не володітиме зазначеною інформацією. При цьому обов'язок у облдержадміністрації чи її робочого органу безпосередньо на місці перевіряти факт розміщення чи демонтажу особою рекламного засобу відсутній.

У ході розгляду справи судом не встановлено доказів повідомлення позивачем відповідачів про те, що станом на 31.12.2015 ним були демонтовані рекламні засоби, про які йшлося в застереженні Державного агентства автомобільних доріг України, викладеному стосовно позивача в листі від 10.12.2015 №2321/1/7.2-5.

Отже, при підготовці оскаржуваного розпорядження та його прийнятті відповідачі не володіли інформацією про демонтаж згаданих конструкції, а тому обґрунтовано взяли до уваги згаданий лист Державного агентства автомобільних доріг України.

Крім того, стосовно розміщення зовнішньої реклами за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський км 33+650 (розподільча смуга) також не надано згоду на видачу дозволу Управлінням безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національно поліції України, про що зазначено в листі від 07.12.2015 №37/115, що також є підставою для відмови у видачі дозволу на розміщення рекламного засобу за вказаною адресою.

За таких обставин оскаржуване розпорядження Київської обласної державної адміністрації є обґрунтованим, тому підстави для визнання його протиправним та скасування, а також для задоволення позову у суду відсутні.

У зв'язку з викладеним також відсутні підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене за правилами, встановленими 293, 295-296 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова