Справа № 804/3740/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 рокусправа № 804/3740/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя-доповідач: Білак С.В.

судді: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.

з участю представника відповідача - Чохелі Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року (головуючий суддя у 1 інстанції Кононенко О.В., постанова прийнята в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повний текст складено 25 липня 2017 року) у справі № 804/3740/17 за позовом Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» до Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство завод «Павлоградхіммаш» (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.03.2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначмв, що Акт перевірки, на підставі якого було винесено податкове-повідомлення рішення, не містить суттєві обставини господарської діяльності платника податків, за якими контролюючий орган дійшов висновків щодо дат експорту товарів, посилання на факт дослідження відповідних товаросупровідних документів, а саме вантажно-митні декларації. Додаток до акта перевірки в повній мірі не дає можливості платнику податків перевірити правильність нарахування пені.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення обставин, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Акт перевірки, на підставі якого було винесено податкове-повідомлення рішення, не містить суттєві обставини господарської діяльності платника податків. Також зазначає, що відповідачем невірно визначено кількість днів за які нараховується пеня, а саме, безпідставно враховано день зарахування виручки на розрахунковий рахунок платника, який повинен виключатися з загального підрахунку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що в період з 06.02.2017 року по 20.02.2017 року на підставі направлення від 02.02.2017 року № 5388 та наказу від 02.02.2017 року № 480 виданого ГУ ДФС у Дніпропетровській області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» з питань дотримання вимог валютного законодавства під час виконання зовнішньоекономічного контракту № 100410 від 25.09.2012 року за період з 02.09.2016 року по 14.12.2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 1352/04-36-14-04-08-00217417 від 27.02.2017 року, відповідно до якого встановлено порушення вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків під час виконання зовнішньоекономічного контракту № 100410 від 25.09.2012 року за період з 02.09.2016 року по 14.12.2016 року з нерезидентом ТОВ «Торговий Дім «Павлоградхіммаш» (Російська Федерація), що тягне за собою нарахування пені (а.с. 108-115).

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем 23.03.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення № яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 2497099,71 грн. (а.с. 9)

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185-94/ВР.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що виручка резидентів в іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140, «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону, повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

При цьому, порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотриманням резидентами встановлених законодавством строків розрахунків за експортними та імпортними операціями-визначено Інструкцією затвердженою постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136

Згідно п.1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

За правилами п.3.2 Інструкції від 24.03.1999 року №136, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту товару з увезенням його на територію України після:

отримання - інформації про цю операцію в реєстрі МД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування") - якщо для митного оформлення продукції-використовується МД;

пред'явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції, - якщо для митного оформлення продукції не використовується МД;

пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - в інших випадках.

Таким чином, у разі ненадходження на адресу резидента у законодавчо встановлені строки розрахунків товару за імпортною операцією виникає порушення законодавчо встановленого строку, розрахунків. У цьому випадку банк інформує податкові органи про виявлені у звітному місяці факти порушень ненадходження в законодавчо встановлені строки товарів згідно з розділом 5 (пункт 5.9) Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ завод "Павлоградхіммаш" та ТОВ "Торговий Дім "Павлоградхіммаш" укладено зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2012 року №100410 про експорт товару, на виконання умов якого позивачем було відвантажено сировину на суму 26384737,07 рос. руб.

Відповідно до ст. 1 Закону №185 з урахуванням п. 1 Постанови Правління Національного банку України від 04.12.2015 року №863 та від 03.03.2016 року № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (далі - Постанови НБУ) граничний строк отримання готового товару становив 10.05.2016року, 11.05.2016року, 12.05.2016року, 18.05.2016року, 23.05.2016року, 24.05.2016року, 29.05.2016року, 30.05.2016року, 01.06.2016року, 02.06.2016року, 08.06.2016року, 14.06.2016року, 03.07.2016року та 17.07.2016 року.

Зазначені граничні строки було продовжено на підставі висновків Міністерства економіки та розвитку України від 19.04.2016 року № 494 на суму 1684678,00 рос.руб. 11.05.2016року по 08.08.2016року, на суму 2525236,00 рос. Руб. з 12.05.2016року по 09.08.2016року, на суму 4348188,60 рос.руб. з 13.05.2016року по 10.08.2016року, на суму 1235100,00 рос.руб. з 16.05.2016року по 16.08.2016року, на суму 176013,00 рос.руб. з 24.05.2016року по 21.08.2016року, на суму 495506,00 рос.руб. з 25.05.2016року по 22.08.2016року, на суму 1298337,00 рос.руб. з 30.05.2016року по 27.08.2016року, та від 17.06.2016 року № 750 на суму 2992348,27 рос.руб з 06.06.2016року по 30.08.2016року, на суму 2356000,00 рос.руб. з 06.06.2016року по 30.08.2016року, на суму 2016000,00 рос.руб. з 09.06.2016року по 06.09.2016року, на суму 2800000,00 рос.руб. з 09.06.2016року по 06.09.2016року, на суму 1001398,00 рос.руб. з 15.06.2016року по 12.09.2016року, на суму 760632,00 рос.руб. з 04.07.2016року по 01.10.2016року, на суму 1643760,00 рос.руб. з18.07.2016року по 15.10.2016року.

Нерезидентом було здійснено оплату за отриманий товар у сумі 28122794,87 рос. руб., яка зарахована на поточний валютний рахунок скаржника 13.09.2016 року, 06.10.2016 року та 16.11.2016 року, з порушенням законодавчо встановленого строку на 35, 34, 57, 98, 97, 91, 86, 85, 80, 169, 77, 76, 70, 64, 45 та 31 дні.

Зазначені обставини свідчать про недотримання законодавчо визначених строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що контролюючим органом під час перевірки не враховано те, що валютна виручка раніше надійшла на розподільчий рахунок скаржника, а лише на наступний день її перераховано на поточний колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з банківськими нормативними актами (Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцією про його застосування, що затверджені постановою Правління НБУ від 17.06.04 р. № 280, далі - Інструкція № 280), операції з клієнтами - суб'єктами господарювання (юрособами і фізособами-підприємцями), органами державної влади і самоврядування, а також звичайними фізособами - зокрема за розрахунками, наданими кредитами і залученими депозитами - відображаються на балансових банківських рахунках класу 2 «Операції з клієнтами» (п. 11 Інструкції № 280).

При цьому банк веде мультивалютний облік операцій, тобто облік операцій в інвалюті ведеться на тих самих рахунках, що й у гривнях (п. 6 Інструкції № 280). Залишки й рух коштів клієнтів на поточних рахунках (у т. ч. інвалютних або мультивалютних) обліковується на балансовому рахунку IV порядку класу 2 рахунків "Кошти на вимогу суб'єктів господарювання" (2600).

Розподільчий рахунок належить до цього ж класу рахунків банку. Він є балансовим банківським рахунком IV порядку рахунків класу 2 "Розподільні рахунки суб'єктів господарювання" (2603). Цей рахунок відкривається персонально кожному клієнтові та застосовується для обліку коштів, що підлягають розподілу або додатковому контролю (див. п. 2 попереднього розділу), у тому числі в інвалюті, призначеній для обов'язкового продажу.

Режим роботи рахунка для клієнта банку обмежений: про зарахування інвалюти та її списання з такого рахунка він дізнається з відповідних виписок банку, при цьому самостійно розпоряджатися грошима не може. Розподільчий рахунок є транзитним: він використовується банком для обліку платежів на якийсь час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договорами (п. 4 Інструкції № 280).

В свою чергу, Банк знімає операцію резидента з валютного контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок резидента (п. 2.3 Інструкції, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.99 р. № 136).

Отже, розподільчий рахунок це рахунок, який використовується для обліку коштів, які підлягають розподілу, даний рахунок виконує технічну розподільчу функцію, а факт надходження коштів на розподільчий рахунок не призводить до фактичної можливості розпорядження даними коштами резидентом. Відтак, надходження коштів на розподільчий рахунок не є датою повернення коштів резидентові, натомість, з датою повернення коштів резиденту слід пов'язувати надходження валютних коштів та їх гривневого еквівалента на поточний рахунок резидента.

Таким чином, податковим органом було вірно розраховано строк порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи обставини справи та викладені норми права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем було правомірно винесено податкове повідомлення - рішення від 23.03.2017 року № .

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі № 804/3740/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06 березня 2018 року, в повному обсязі постанова складена 12 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва