Справа № 817/2213/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2018 року м. Рівне №817/2213/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про зобовязання вчинення певних дій.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу (депозиту) «перше знайомство» №980-058-000242818 від 20.05.2016 на суму 90000 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що 20 травня 2016 року між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-058-000242818. Сума вкладу склала 90000 грн. Кошти були перераховані з іншого рахунку. Однак, у 2016 році було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Однак, позивач при зверненні про виплату суми відшкодування отримав відмову. При цьому, позивач вважає, що він підпадає під гарантії, передбачені статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки в розумінні пунктів 3, 4 статті 2 даного Закону він є вкладником за умовами договору банківського рахунку. Тому, ОСОБА_1 просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подав відзив на позов, де вказав, що відповідно до вимог законодавства відповідач формує та надає до Фонду перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду згідно з додатком 2 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, та переліки рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, відповідач вказує, що кошти позивача, які були залучені фінансовою компанією як позика з подальшим поверненням на його рахунок, не можуть вважатися вкладом. Тому, гарантії Закону не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті. Тому, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав письмові пояснення, де вказав, що у переданому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Переліку рахунків, за якими вкладники мають прав на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, інформація про позивача відсутня. Оскільки позивача не було включено до Переліку, то третя особа не може здійснювати відповідні процедури по включенню ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників. Таким чином, на думку третьої особи, права позивача не порушені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Відтак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 15.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 01.03.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 16.03.2018 позивач та його представник не зявилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Частиною девятою статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2016 року ОСОБА_1 уклав Договір з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» №980-058-000218326, за умовами якого позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі в сумі 90000 грн. 00 коп. Відповідно до умов договору, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає грошові кошти позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський».

В подальшому, 19.05.2016 здійснено повернення коштів відповідно до вищезазначеного договору, включаючи відсотки за користування коштами на поточний рахунок позивача в розмірі 90730 грн. 32 коп.

20 травня 2016 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено Договір №980-058-000242818 банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство», за умовами якого вкладник вносить, а банк приймає та зараховує грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок у розмірі 90000 грн. (а.с.8-9).

20 травня 2016 року позивач перерахував в безготівковому порядку з рахунку №0201 на депозитний рахунок №0202 суму коштів в розмірі 90000 грн.

Позивач звернувся до відповідача з проханням виплатити гарантовану Фондом суму відшкодування, однак 07.11.2017 отримав відмову у включенні інформації щодо нього до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Дана відмова обгрунтована тим, що Договір з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладений позивачем без участі банку.

Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваних дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23.05.2016 №81261, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський».

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.201 №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016 №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1702 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 з 05.09.2016 включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VІ (далі іменується Закон України №4452-VІ) регулюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Частиною 1 статті 3 Закону України №4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 та частини 3 статті 12 Закону України №4452-VІ, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частина 1 статті 26 Закону України №4452-VІ передбачає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України №4452-VІ, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 37 названого Закону уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Водночас, відповідно до частини 2 та пункту 1 частини 4 статті 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 №42/2 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунок, в тому числі ОСОБА_1, в розмірі 90730 грн. 32 коп. (а.с.46-47).

Згідно з вказаним Наказом нікчемність правочину (транзакції) встановлена на підставі пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону №4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється уповноваженою особою Фонду щодо правочинів, укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину. ПАТ «Банк Михайлівський» виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь ОСОБА_1, не набув права на кошти, які переказувалися, тому банк не є стороною переказу коштів, а є лише виконавцем своїх зобовязань за договором банківського рахунку перед клієнтом.

Крім того, відповідно до укладеного позивачем ОСОБА_4 № 980-058-000218326 від 08.04.2016 з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» сторонами договірних відносин є ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Банк не є стороною вказаного ОСОБА_4.

Тому, у відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо зарахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1, що надійшли від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр».

Крім того, суд зазначає, що 20.05.2016 кошти, що надійшли від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на рахунок позивача, останнім були перераховані на депозитний рахунок № 0202 в розмірі 90000 грн. на виконання умов ОСОБА_4 банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-058-000242818 від 20.05.2016.

Суд зазначає, що згідно з статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно з Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунка; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката або договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Вкладом у розумінні статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III є кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

При цьому суд вказує, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша, друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша, друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

В свою чергу, згідно з пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, передбачені Законом № 4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452).

Таким чином, Договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-058-000242818 від 20.05.2016 є договором банківського вкладу, а позивач вважається вкладником в розумінні Закону №4452.

Зважаючи на викладене та ту обставину, що станом на дату запровадження в банку тимчасової адміністрації кошти позивача знаходились на його рахунку в банку, суд приходить до висновку про наявність у позивача гарантованого статтею 26 Закону № 4452 права на отримання цих коштів.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеній в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому Європейський суд з прав людини, зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Таким чином, на підставі статей 26 та 27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду повинна була при складенні переліку вкладників та визначенні розрахункової суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду включити в такий перелік вкладників ОСОБА_1 як особу з правовим статусом вкладника неплатоспроможного банку.

Порядок складення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, врегульований нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі Положення №14).

Відповідно до абзацу пятнадцятого пункту 6 Розділу ІІ Положення №14 (в редакції станом на судовий розгляд справи) протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. А пунктом 3 розділу ІІІ Положення передбачено, що Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

При цьому, суд зазначає, що частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені бездіяльністю відповідача щодо невключення позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунком коштів Фонду.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Статтею 245 КАС України також встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Таким чином, судом встановлено, що відмова відповідача у включенні до Переліку рахунків фактично є бездіяльністю відповідача щодо включення позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунком коштів Фонду.

Тому, приймаючи рішення у даній справі суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та сформулювати резолютивну частину рішення саме, як визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача внести доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 90000 грн. 00 коп. за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-058-000242818 від 20.05.2016 та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб такі доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та належать до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до частини першої статті 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанції від 23.12.2017 №0.0.924888755.1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, в розмірі 128 грн., та відповідно до квитанції від 09.01.2018 №0.0.934066727.1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, в розмірі 512 грн., підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, місто рівне, 33016; РНОКПП НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (вулиця Прорізна, 8, місто Київ, 01601), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053) про зобовязання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» внести доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 90000 грн. 00 коп. за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» по договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-058-000242818 від 20.05.2016 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб такі доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16.03.18.

Суддя Недашківська К.М.