Справа № П/811/2181/17
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

01 березня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/2181/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар Я.Г.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом

позивач: ОСОБА_1 (27030, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач 1: ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці (65000, м. Одеса, вул. Середньофонтанівська, 14, )

відповідач 2: Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, )

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №3 ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці від 02.03.2017 року щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади старшого слідчого слідчого відділення лінійного відділу на ст. Помічна ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці;

- зобов'язати Національну поліцію України та/або Міністерство внутрішніх справ України поновити на роботі ОСОБА_1 на відповідній посаді в поліції з 09.09.2015 року по 19.04.2017 року та сплатити заробітну плату за вимушений прогул з 22.12.2016 року по 19.04.2017 року;

- зобов'язати Національну поліцію України та/або Міністерство внутрішніх справ України перерахувати трудовий стаж та виплатити грошову допомогу з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов'язати Національну поліцію України та/або Міністерство внутрішніх справ України відшкодувати моральні збитки, які були спричинені незаконним звільненням в розмірі 30000 грн.

Ухвалою судді від 08.12.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю її вимогам статті 106 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення ухвали) та надано строк для усунення її недоліків до 22.12.2017 року, шляхом подання до суду позовної заяви з зазначенням конкретного відповідача (ів), до яких звернуті позовні вимоги про зобов'язання вчинити певні дії, подавши копії позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачка 18.12.2017 року направила поштою позовну заяву, у якій вказала відповідачами ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці, Міністерство внутрішніх справ України, та виклала такі позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України на Одеській залізниці №3 від 02.03.2017 року щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади старшого слідчого слідчого відділення лінійного відділу на ст. Помічна ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України поновити на роботі, на посаді старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Помічна УМВС України на Одеській залізниці - ОСОБА_1 з 09.09.2015 року по 19.04.2017 року та сплатити заробітну плату за вимушений прогул з 22.12.2016 року по 19.04.2017 року;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України перерахувати трудовий стаж та виплатити грошову допомогу з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України відшкодувати моральні збитки, які були спричинені незаконним звільненням, в розмірі 30 000 грн.

Також подала копії позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Матеріали надійшли до суду 22.12.2017 року.

Між тим, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Згідно з частинами 3, 4 статті 3 КАС України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Оскільки у строк, установлений судом, позивачкою усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 08.12.2017 року, тому відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За правилами частини 1, 3 статті 99 КАС України (у редакції, чинній на момент первинного подання позовної заяви до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналогічні норми містяться у частинах 1, 3, 5 статті 122 КАС України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, чинній на даний час).

Матеріали позову свідчать, що позов, який стосується звільнення позивачки з публічної служби, подано нею з пропущенням місячного строку, установленого КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду наразі передбачені статтею 123 КАС України.

Так, згідно з частинами 1, 2 цієї статті у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Між тим, відповідно до пункту 12 частини 1 розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим суд 27.12.2017 року постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 23.01.2018 року.

Цією ухвалою встановлено порядок та строки для виконання учасниками справи необхідних процесуальних дій, зокрема зобов'язано позивачку протягом 5 днів з дня отримання ухвали:

- подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, одночасно направити копії заяви та доданих до неї доказів відповідачам, разом з заявою подати до суду документи, що підтверджують надіслання цієї заяви і доданих до неї доказів відповідачам;

- подати до суду пояснення з викладом обставин, якими обґрунтована позовна вимога про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України перерахувати трудовий стаж та виплатити грошову допомогу з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, одночасно направити копії пояснення та доданих до нього доказів відповідачам, разом з заявою подати до суду документи, що підтверджують надіслання цього пояснення і доданих до нього доказів відповідачам.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 27.12.2017 року отримана позивачкою 10.01.2018 року. (а.с. 70) Однак у встановлений строк витребувані документи нею до суду не були надані.

У підготовче засідання 23.01.2018 року позивачка не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила. У звязку з цим суд на підставі частини 2 статті 181 КАС України відклав підготовче засідання до 13.02.2018 року.

У підготовчому засіданні 13.02.2018 року, в якому позивачка приймала участь у режимі відеоконференції, вона повідомила, що вчасно поштою направила до суду документи, витребувані ухвалою суду від 27.12.2017 року. Проте жодних доказів на підтвердження цього суду не надала.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 181 КАС України суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема, у випадку невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження.

На цій підставі суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.03.2018 року.

У підготовче засідання 01.03.2018 року позивачка не прибула, подала клопотання, у якому просила призупинити рух справи. Вказане клопотання судом відхилено, а засідання продовжено.

На стадії підготовчого провадження у даній справі судом встановлені підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: 7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; 8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу; 9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Згідно з частинами 3, 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка оскаржує наказ УМВС України на Одеській залізниці №3 о/с від 02.03.2017 року, яким її звільнено зі служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 10зв)

Частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Трудову книжку позивачка отримала 19.04.2017 року (а.с. 110) і саме тоді дізналася (повинна була дізнатися) про порушення своїх прав та інтересів, що нею у позові не заперечується.

Відтак, за правилами частини 3 статті 99 КАС України для звернення до суду з позовом про скасування спірного наказу позивачка мала місячний строк, який розпочався 20.04.2017 року та закінчився 20.05.2017 року.

Як установлено судом за даними АС "Діловодство Кіровоградського окружного адміністративного суду", вперше до суду з позовом про оскарження спірного наказу позивачка звернулася лише 10.10.2017 року. (а.с. 25) Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 року у справі №П/811/1677/17 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі статті 100 КАС України. (а.с. 52) Ця ухвала суду не оскаржувалася та набрала законної сили.

Даний позов предявлений позивачкою лише 29.11.2017 року, тобто з істотним пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачка не подала.

Водночас, у поясненнях від 27.11.2017 року, долучених до позовної заяви, стверджувала, що для обчислення грошових сум потрібно мати довідку про заробітну плату, яку УМВС України на Одеській залізниці надіслало 08.06.2017 року їй звичайним листом. Встановити точну дату отримання даного листа не вдалося, приблизною датою є 20-25.06.2017 року. (а.с. 23)

Суд не приймає такі пояснення як докази поважності причин пропущення строку звернення до суду з позовом, що стосується незаконності звільнення з публічної служби. Суд зазначає, що відсутність довідок про вислугу років та про поденну заробітну плату, які позивачка, як вона стверджує, отримала від відповідача-1 у листі, відправленому 08.06.2017 року (а.с. 16 19) не перешкоджала їй подати до суду позов про незаконність наказу про її звільнення та про поновлення на роботі у місячний строк, установлений частиною 3 статті 99 КАС України.

Інших доводів, які б свідчили про наявність непереборних обставин, повязаних з дійсними істотними труднощами для вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачкою суду не наведено, а судом не встановлено.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 45 рішення від 28.10.1998 року у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачкою пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про скасування наказу УМВС України на Одеській залізниці №3 о/с від 02.03.2017 року, заяву про поновлення цього строку нею не подано, а наведені у поясненнях підстави визнані судом неповажними, тому позов у цій частині слід залишити без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Позовні вимоги про зобов'язання МВС України поновити позивачку на роботі на посаді, з якої її було звільнено, сплатити заробітну плату за вимушений прогул, перерахувати трудовий стаж, відшкодувати моральні збитки, які були спричинені незаконним звільненням, є похідними від основної позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу УМВС України на Одеській залізниці №3 о/с від 02.03.2017 року, оскільки їх задоволення залежить від задоволення цієї основної позовної вимоги. Отже такі похідні позовні вимоги теж мають бути залишені без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Вихідна допомога при звільненні є формою матеріальної винагороди, тому звернення до суду з вимогами про її стягнення не обмежується будь-яким строком.

Водночас суд зазначає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача-2 перерахувати трудовий стаж та виплатити грошову допомогу з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, є взаємовиключною щодо інших заявлених позовних вимог, спрямованих на поновлення позивачки на службі.

Всупереч правилам пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві щодо цієї позовної вимоги не викладені обставини на її обґрунтування та не зазначені докази, що підтверджували б вказані обставини.

Відкривши провадження у справі, суд, керуючись п.12 ч.1 р.VІІ "Перехідні положення", ч. 13 ст.171 КАС України, ухвалою від 27.12.2017 року зобовязав позивачку на усунення недоліків позовної заяви надати до суду пояснення з викладом обставин, якими обґрунтована позовна вимога про зобов'язання відповідача - 2 перерахувати трудовий стаж та виплатити грошову допомогу з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а також надати відповідні докази.

Однак позивачка у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, яка не відповідала вимогам статей 160, 161 КАС України, та без поважних причин не подала витребувані судом докази.

Відтак, позов у цій частині вимог слід залишити без розгляду на підставі п.7, п. 9 ч.1 ст.240 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 122, 123,181, 183, 240, 248, 256, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3