Справа № 643/13192/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Довготько Т.М.

06 березня 2018 р. Справа № 643/13192/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

12 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі УПФУ в Московському районі м. Харкова, пенсійний орган, відповідач), яке оформлене протоколом № 172257/38 від 13 вересня 2017 року, про відмову в призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 2015 року № 889-ХІІ (далі Закон № 889-ХІІ);

- зобов'язати відповідача зарахувати до стажу державної служби періоди її роботи в органах державної податкової служби на різних посадах з 28 травня 1996 року по 11 травня 2006 року та з 03 жовтня 2006 року по 22 грудня 2014 року;

- зобов'язати відповідача здійснити призначення та розрахунок пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону № 889-ХІІ, починаючи з 04 вересня 2017 року, згідно Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01 вересня 2017 року № 575/Д/20-38-05-30 та Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 01 вересня 2017 року № 572/Д/20-38-05-30, від 28 вересня 2017 року № 619/Д/20-38-05-30.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 23 грудня 2014 року перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 04 вересня 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про переведення її пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком, як державному службовцю відповідно до Закону № 889-ХІІ.

Позивач вказує, що на час звернення до відповідача з відповідною заявою її загальний стаж роботи складає 40 років, у тому числі, стаж державної служби - 23 роки 9 місяців 13 днів, що підтверджується записами трудової книжки, а саме: з 13 жовтня 1980 року по 31 грудня 1985 року вона працювала на посаді бухгалтера в управлінні капітального будівництва Харківського міськвиконкому; з 28 травня 1996 року по 25 листопада 1996 року у державній податковій інспекції Київського району м. Харкова на посаді старшого державного податкового інспектора; 28 травня 1996 року прийняла Присягу державного службовця; з 26 листопада 1996 року по 29 січня 1997 року працювала у державній податковій адміністрації Київського району м. Харкова на посаді старшого державного податкового інспектора; 30 січня 1997 року присвоєно персональне звання інспектора податкової служби третього рангу; з 01 січня 1998 року на конкурсній основі переведена на посаду головного державного податкового інспектора; 01 травня 2000 року присвоєно чергове персональне звання: інспектор податкової служби другого рангу; 05 травня 2004 року присвоєно чергове спеціальне звання інспектор податкової служби першого рангу; 22 серпня 2005 року переведена на посаду заступника начальника відділу; 01 листопада 2005 року призначена на посаду начальника відділу; 11 травня 2006 року звільнена з посади в порядку переводу; з 12 травня 2006 року по 02 жовтня 2006 року на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної адміністрації з присвоєнням 12 рангу державного службовця, прийняла присягу державного службовця; з 03 жовтня 2006 року по 03 квітня 2012 року в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова на конкурсній основі на посадах головного державного податкового інспектора, головного державного податкового ревізора-інспектора, заступника начальника відділу; 07 жовтня 2008 року присвоєно чергове спеціальне звання радника податкової служби третього рангу; з 04 квітня 2012 року по 22 грудня 2014 року на посаді заступника начальника відділу в Індустріальній міжрайонній ДПІ м. Харкова Харківської області Державної податкової служби; 01 липня 2013 року присвоєно 11 ранг державного службовця, 01 січня 2014 року присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи третього рангу; 22 грудня 2014 року звільнено з займаної посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

Позивач зазначає, що 28 вересня 2017 року від пенсійного органу отримала копію Протоколу про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 13 вересня 2017 року за № 172257/38, яким прийнято рішення про відмову їй у переході з пенсії за віком на пенсію держслужби з 04 вересня 2017 року, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Вважає таку відмову незаконною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує її право на пенсійне забезпечення.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова, оформлені протоколом № 172257/38 від 13 вересня 2017 року, щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-ХІІ.

Пенсійний орган зобовязаний зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби на різних посадах з 28 травня 1996 року по 11 травня 2006 року та з 03 жовтня 2006 року по 22 грудня 2014 року, та перевести позивача з 04 вересня 2017 року на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-ХІІ, з урахуванням Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01 вересня 2017 року № 570/Д/20-38-05-30 та Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 01 вересня 2017 року № 572/Д/20-38-05-30, від 28 вересня 2017 року № 619/Д/20-38-05-30.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в іншій його частині, - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано висновком про те, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ. Отже, і період державної служби позивача в податкових органах у спеціальному званні інспектора податкової служби зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. В іншій частині позовних вимог відмовлено, у звязку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Московському районі м. Харкова, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених категорій посад державних службовців. Період роботи працівників місцевих державних податкових адміністрацій на посадах, в період роботи перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Відповідач вказує, що з цих підстав пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком на пенсію держслужби, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Крім цього, для переходу з пенсії за віком на пенсію державного службовця необхідно 20 років трудового стажу державного службовця, а згідно наданих ОСОБА_1 документів, її стаж державного службовця складає 5 років 2 місяці 19 днів.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 45 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 1.5 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), заява про переведення з одного виду пенсії на інший < > подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії < >.

Днем звернення за < > переведенням з одного виду пенсії на інший < > вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (п. 1.7 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1).

Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (п. 2.8 розділу ІІ «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання < > про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший < > приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про < > переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для < > переведення з одного виду пенсії на інший < > орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо < > переведення з одного виду пенсії на інший < > (п. 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з 23 грудня 2014 року перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію віком, що призначена їй на умовах Закону № 1058-IV /а.с. 11, 93/.

04 вересня 2017 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії за віком на пенсію державного службовця).

13 вересня 2017 року першим заступником начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова підписано рішення колегіального органу по розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсії № 172257 про відмову позивачу ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії на інший /а.с. 12/.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 цього Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-IV, п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 Порядку рішення органу про < > переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обовязків) та завіряється печаткою управління. Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу < > про переведення з одного виду пенсії на інший.

На підтвердження повноважень першого заступника начальника пенсійного органу на прийняття та підписання рішення від 13 вересня 2017 року про відмову позивачу ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії на інший відповідачем надано Розподіл обовязків між першим заступником начальника та заступником начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова, затвердженого наказом УПФУ в Московському районі м. Харкова № 78 від 18 травня 2017 року, згідно якого, перший заступник начальника управління має право підпису відповідей на звернення, заяви /а.с. 95-99/.

Колегія суддів надає критичну оцінку визначеному в цьому Наказі положенню щодо повноважень першого заступника начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова на прийняття рішень про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки таке визначення прямо суперечить положенням п. 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав.

Згідно з положеннями частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, з огляду на приписи п. 4 ч. 5 ст. 160, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про скасування рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова від 13 вересня 2017 року № 172257/38 про відмову позивачу в переведенні з одного виду пенсії на інший, що в свою чергу передбачає повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 04 вересня 2017 року, оскільки зазначене рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо їй у переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки право позивача на належний розгляд заяви від 04 вересня 2017 року з прийняттям відповідного рішення (п. 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1) порушено не діями (тобто активною формою поведінки), а неправомірним рішенням відповідача від 13 вересня 2017 року.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про переведення з одного виду пенсії на інший або про відмову у такому переведенні, визначені Порядком № 22-1, зокрема, п. 4.3 цього Порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання УПФУ в Московському районі м. Харкова про зобов'язати відповідача зарахувати до стажу державної служби періоди її роботи в органах державної податкової служби на різних посадах з 28 травня 1996 року по 11 травня 2006 року та з 03 жовтня 2006 року по 22 грудня 2014 року та зобов'язати відповідача здійснити призначення та розрахунок пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону № 889-ХІІ, починаючи з 04 вересня 2017 року, згідно Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01 вересня 2017 року № 575/Д/20-38-05-30 та Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 01 вересня 2017 року № 572/Д/20-38-05-30, від 28 вересня 2017 року № 619/Д/20-38-05-30, оскільки прийняття такого рішення або прийняття рішення про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший віднесено до компетенції пенсійних органів.

Зазначені обставини залишені судом поза увагою, та цим обставинам не надана належна правова оцінка, що є підставою для скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017, з прийняттям нового судового рішення, яким з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, слід скасувати рішення пенсійного органу від 13 вересня 2017 року із зобовязанням відповідача повторно розглянути звернення позивача від 04 вересня 2017 року.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині < > є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справами та неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший і четвертий частини першої статті 317 КАС України).

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308-309, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 13 вересня 2017 року № 172257/38 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший від 04 вересня 2017 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Постанова у повному обсязі складена і підписана 15 березня 2018 року.