Справа № 810/4441/17
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Київ справа №810/4441/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1В.) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій від 05.09.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.08.2017 ГУ ДФС у Київській області здійснена фактична перевірка магазину ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 17.08.2017 №2215/1000/14/НОМЕР_1. На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.09.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000 грн. 00 коп.

В основу вказаного рішення покладено твердження податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства в сфері регулювання обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що виявилось у реалізації алкогольного напою за ціною нижчою від мінімальної роздрібної ціни на такий товар.

Так, перевіркою встановлено, що 11.12.2016 ФОП ОСОБА_1 було реалізоване вино "Мускат" 0,7 літра за ціною 29,00 грн., чим порушено Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв". Проте, позивач наголошує на тому, що фактично розрахункова операція не відбулась, 11.12.2016 продавцем було помилково проведено через касовий апарат пляшку вина "Мускат" за ціною 29,00 грн., у звязку з чим, позивачем було зроблено скасування помилково проведеної суми шляхом реєстрації відємної суми, що підтверджується роздрукованою стрічкою касового апарату.

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є законними і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Станом на 03.12.2016 реалізовано пляшку вина "Мускат" 0,7 л за ціною 29,00 грн. 11.12.2016 (згідно контрольної стрічки за 11.12.2016), що підтверджено періодичним звітом реєстратора розрахункових операцій та звітними даними аналітичної системи ІС "Податковий Блок". При цьому, що під час перевірки ОСОБА_2, бухгалтером ФОП ОСОБА_1, не було надано контрольної стрічки PРO за 11.12.2016, пояснення та інших документів, що підтверджують факт виконання відмови проведення вказаної розрахункової операції.

Протокольною ухвалою від 20.02.2018 суд вирішив здійснювати розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 був зареєстрована як фізична особа-підприємець 22.06.2007 за адресою місця проживання: 09161, АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 19.12.2017 (том 1, а.с. 15-16).

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2017 №1386 та направлень на перевірку від 16.08.2017 №4677 та №4678 (том 1, а.с. 65-66), з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (іншими особами), посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку у магазині за адресою: м. Узин, вул. Авіаторів, буд. 60, що належить ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 17.08.2017, зареєстрований у ГУ ДФС у Київській області в журналі реєстрації актів перевірок за номером №2215/1000/14/НОМЕР_1 (далі акт перевірки від 17.08.2017 №2215/1000/14/НОМЕР_1) (том 1, а.с. 36-37).

У ході перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за ціною нижчою від встановленого розміру мінімальних оптово-відпускних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва станом на 03.12.2016, а саме: реалізовано вино "Мускат" 0,7 л за ціною 29,00 грн. 11.12.2016 (згідно контрольної стрічки за 11.12.2016), чим порушено Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

На підставі акту перевірки від 17.08.2017 №2215/1000/14/НОМЕР_1, ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.09.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000 грн. 00 коп. (том 1, а.с. 7).

Не погоджуючись з вказаними рішенням, позивач оскаржив його до вищестоящого податкового органу в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, ДФС України листом від 14.11.2017 №15017/п/99-99-11-03-01-25 повідомила про залишення податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 05.09.2017 № без змін, а скарги без задоволення (том 1, а.с. 53-55).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Київській області від 05.09.2017 №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 80.7 статті 80 ПК передбачає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пункту 80.10 статті 80 ПК, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно пункту 86.1 статті 86 ПК, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні норм абзаців 30 і 31 статті 1 Закону №481/95-ВР, мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари, а мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень (абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР).

Згідно із частиною десятою статті 18 Закону №481/95-ВР, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" (далі Постанова №957, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, зокрема, згідно з додатком до вказаної постанови розмір мінімальної роздрібної ціни вина виноградного натурального з доданням спирту та міцного у скляній тарі місткістю 0,7 л, в іншій тарі місткістю 1 л, становить 42,00 грн.

В той же час, з акта фактичної перевірки вбачається, що 11.12.2016 пляшка вина "Мускат" об'ємом 0,7 л була реалізована за ціною 29,00 грн. (згідно контрольної стрічки від 11.12.2016), що є нижчою роздрібної мінімальної ціни.

Натомість, заперечуючи проти цього висновку, позивач стверджує про допущення продавцем помилки, і як наслідок скасування помилково проведеної суми шляхом реєстрації відємної суми. Посилається на відсутність факту реалізації цього товару.

Судом встановлено, що під час проведення фактичної перевірки дані обставини відповідачем не перевірялися, висновок відповідача в акті фактичної перевірки від 17.08.2017 №2215/1000/14/НОМЕР_1 зроблено лише за інформацією, наведеною у ІС "Податковий Блок", без дослідження під час перевірки жодного первинного документа щодо касових операцій, що мали місце 11.12.2016. Також, посадовими особами відповідача в день перевірки не проводилася контрольна закупка вказаного товару на предмет перевірки обставин того, чи позивачем не здійснюється роздрібна торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за №918/29048 (далі - Порядок), визначає, що реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від'ємної суми (п. 7 розділу ІІІ Порядку).

Судом встановлено, що позивачем були вчиненні, передбачені вказаним Порядком, обов'язкові дії з метою анулювання помилково проведеної операції.

Факт скасування помилково проведеної через РРО суми у розмірі 29,00 грн. за пляшку вина "Мускат" об'ємом 0,7 л підтверджується контрольною стрічкою за 11.12.2016 та витягом з книги обліку розрахункових операцій за вказаний період (том 1, а.с. 9-11, 52).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 КАС зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів того, що позивачем здійснено продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, а відповідно доказів правомірності прийнятого відповідачем рішення про застування фінансових санкцій.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 12.12.2017 №259 позивачем сплачено судовий збір на суму 1600,00 грн.(том 1, а.с. 3).

Суд зазначає, що позивачем в адміністративному позові заявлено одну вимогу майнового характеру, ціна якої становить 10000,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами та доповненнями, далі Закон №3674-VI ) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016 установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 грн., з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Таким чином під час звернення до суду необхідно було сплатити 640,00 грн. судового збору.

За наслідками розгляду справи майнові вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, а тому понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн., підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до статті 7 Закону №3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, проте таке клопотання позивачем під час розгляду справи не подано. Отже питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 960,00 грн. з Державного бюджету України може бути вирішено ухвалою суду окремо за клопотанням позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.09.2017 №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09161, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а, ідентифікаційний код: 39393260) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.