Справа № 465/117/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/761/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 13 квітня 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 465/117/17 за адміністративним позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управлінння юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій державного виконавця повернуто позивачеві,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

26 лютого 2018 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, положеннями частини першої статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З наведених норм вбачається, що підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан скаржника. При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Однак, обмежене фінансування суб'єкту владних повноважень не може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, апелянт жодними доказами не підтверджує неможливість сплати суми судового збору.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» не встановлено пільг щодо сплати судового збору для апелянта.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність умов, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а відтак, клопотання пенсійного органу про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 270 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 12 лютого 2018 року.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 13 квітня 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 465/117/17 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3