Справа № 823/1909/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1909/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року (повний текст складено 02 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Рось» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20 листопада 2017 року №9962/6-17, яким ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту);

2) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19 вересня 2017 року, що зареєстроване 20 жовтня 2017 року за вх. №21030/0/5-17-СГ та надати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.10.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.11.2017 №9962/6-17 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка утворена шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 8,865 га та є об'єктом оренди ТОВ «Агро-Рось» згідно договору оренди землі від 27.12.2006 №03, однак у зв'язку із не внесенням вказаним товариством змін до договору оренди щодо кількості земельних ділянок, їх площі та кадастрових номерів, тому відсутні підстави для позитивного вирішення зазначеного питання.

На думку позивача, відповідач протиправно відмовив йому в наданні відповідного дозволу, оскільки вищезгадана відмова надана відповідачем з підстави, яка не передбачена частиною третьою ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що оскільки земельній ділянці, яку хоче оформити у власність позивач, було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, а отже й визначено її площу, межі та внесено інформацію про неї до Державного земельного кадастру, тому вона є однозначно сформованою.

Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, в результаті поділу якої сформувалась земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, в користуванні не перебуває.

При цьому, згідно частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зважаючи на викладене, земельна ділянка на сьогоднішній день є сформованою, оскільки визначено її площу, межі та внесено інформацію про неї до Державного земельного кадастру, земельна ділянка в користуванні ні ТОВ «Агро-Рось», ні будь-якого іншого землекористувача не перебуває, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2006 року між ТОВ «Агро-Рось» та Смілянською районною державною адміністрацією укладено договір оренди, який зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.12.2006 за №03 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 8,865 га, що знаходиться у адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області, терміном на 10 років (а.с. 7).

У відповідності до довідки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 10.10.2017 №186971/9-17 земельна ділянка площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться у користуванні ТОВ «Агро-Рось» (а.с. 23).

Згідно клопотання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.04.2017 №24-23-0.32-4132/2-17 останній, у зв'язку зі зверненнями громадян України, які брали участь в антитерористичній операції щодо отримання у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема: земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 8,865 га, що знаходиться у адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області, просив ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області провести поділ такої земельної ділянки (а.с. 72).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 15.09.2017 №23-837544-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок площею 8,865 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що не перебуває у користуванні з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, що знаходиться у адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 8,865 га сформовані нові земельні ділянки, зокрема: площею 1,7730 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за межами населеного пункту в адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 73).

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться в адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 65).

Згідно нотаріально засвідченої заяви ТОВ «Агро-Рось» від 17.10.2017, ТОВ «Агро-Рось» надає згоду на вилучення земельної ділянки із земель державної власності, загальною площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що перебуває у користуванні ТОВ «Агро-Рось» згідно договору найму (оренди) №03 від 27.12.2006 та передачі вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в приватну власність ОСОБА_3 (а.с. 20).

20 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся із заявою за вхідним номером 13109/0/5-17-СГ про надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту) (а.с. 5).

Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.11.2017 №9962/6-17 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка утворена шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 8,865 га та є об'єктом оренди ТОВ «Агро-Рось» згідно договору оренди землі від 27.12.2006 №03, однак у зв'язку із не внесенням вказаним товариством змін до договору оренди щодо кількості земельних ділянок, їх площі та кадастрові номери, тому відсутні підстави для позитивного вирішення зазначеного питання (а.с. 6).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази формування вищевказаної земельної ділянки площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 - шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 8,865 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка перебуває у користуванні ТОВ «Агро-Рось» без зміни її цільового призначення за технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, у зв'язку з чим встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 вимогам ст. 79-1 Земельного кодексу України. Зважаючи на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша ст. 3 ЗК України).

За правилами п. «в», «г» частини першої ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується, серед іншого, на таких принципах: забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно п. «а» частини другої ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

У відповідності до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до частин третьої-п'ятої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За правилами частини дев'ятої ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята ст. 118 ЗК України).

Згідно частини одинадцятої ст. 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 ЗК України.

Таким чином, вказаними нормами чинного законодавства встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання.

При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Відповідно до частини першої ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: внесення у встановленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим законом, участь у державному регулюванні планування територій.

За змістом частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 (далі - Положення №15) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Норми пп. 31 п. 4 Положення №15 визначають, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

За правилами пп. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що до повноважень ГУ Держгеокадастру у Черкаській області належить питання надання дозволу про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки поза межами населеного пункту.

Відповідно до ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

За правилами частин першої-другої ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно з частинами четвертою-шостою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Отже, колегія суддів, враховуючи норми чинного законодавства, приходить до висновку, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2017 року позивач звернувся із заявою за вхідним номером 13109/0/5-17-СГ про надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту) (а.с. 5).

Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.11.2017 №9962/6-17 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка утворена шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 8,865 га та є об'єктом оренди ТОВ «Агро-Рось» згідно договору оренди землі від 27.12.2006 №03, однак у зв'язку із не внесенням вказаним товариством змін до договору оренди щодо кількості земельних ділянок, їх площі та кадастрові номери, тому відсутні підстави для позитивного вирішення зазначеного питання (а.с. 6).

Однак, колегія суддів вважає, що вказана відмова відповідача не ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, згідно відомостей з Державного земельного кадастру - земельна ділянка площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 сформована шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 8,865 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка є об'єктом оренди ТОВ «Агро-Рось» згідно договору оренди землі від 27.12.2006 №03.

Так, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 15.09.2017 №23-837544-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок площею 8,865 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що не перебуває у користуванні з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, що знаходиться у адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 8,865 га сформовані нові земельні ділянки, зокрема: площею 1,7730 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за межами населеного пункту в адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 73).

Таким чином, земельній ділянці, яку хоче оформити у власність позивач, було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, а отже й визначено її площу, межі та внесено інформацію про неї до Державного земельного кадастру, тому вона є сформованою.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Оскільки договір оренди, укладений між ТОВ «Агро-Рось» та Смілянською районною державною адміністрацією, був зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.12.2006 за №03 та був укладений на 10 років, відповідно припинив свою дію 27.12.2016, тому внесення вказаним товариством змін до договору оренди не може вимагатись.

Жодних доказів щодо продовження строку дії даного договору матеріали справи не містять.

Крім того, згідно заяви ТОВ «Агро Рось» від 22.02.2017 №0223/17-4, договір оренди укладений між ТОВ «Агро-Рось» та Смілянською районною державною адміністрацією, який зареєстрований у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.12.2006 за №03 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 8,865 га, що знаходиться у адмінмежах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області, на даний час припинено, у зв'язку з закінченням строку на який його було укладено. Крім того, зазначено, що у подальшому ТОВ «Агро Рось» не планує користуватись земельною ділянкою сформованою за кадастровим номером НОМЕР_2 (а.с. 7).

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач відмовляючи у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1, викладеної в листі від 20.11.2017 №9962/6-17, діяв неправомірно, не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20 листопада 2017 року №9962/6-17.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19 вересня 2017 року, що зареєстроване 20 жовтня 2017 року за вх. №21030/0/5-17-СГ та надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду -тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту) є саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, у даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19 вересня 2017 року, що зареєстроване 20 жовтня 2017 року за вх. №21030/0/5-17-СГ.

Посилання відповідача у запереченнях на адміністративний позов про те, що позивач просить надати йому дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства, а вказана земельна ділянка є землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відмова Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.11.2017 №9962/6-17 вмотивована лише з підстав не внесення ТОВ «Агро-Рось» змін до договору оренди щодо кількості земельних ділянок, їх площ та кадастрових номерів.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Рось» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20 листопада 2017 року №9962/6-17, яким ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7730 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Самгородської сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19 вересня 2017 року, що зареєстроване 20 жовтня 2017 року за вх. №21030/0/5-17-СГ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено: 16 березня 2018 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Костюк Л.О.