Справа № 2а-4003/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа №2 А-4003/ 10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області про поновлення строку оскарження та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 Вересня 2010 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до ВДАІ УМВС У країни в Кіровоградській області про поновлення строку оскарження та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВА № 167776 від 27.07.2010 року, як незаконної за відсутністю складу правопорушення в його діях.

Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надано.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, не з»явився.

Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно положень ст.ст.122, 128 ч.6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Згідно постанови серії ВА № 167776 від 27.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВА1 № /не читається/ від 27 липня 2010 року, ОСОБА_1 в цей день на 246 км. автодороги Київ-Одеса , керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з 624-53 РВ, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 2проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КпАП України.

З наданої позивачем копії протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 не визнав вину та склад правопорушення в його діях, вказав, що з порушенням не згідний. В позовній позивач заяві вказує на неотримання ним копії оспорюваної постанови відповідача до часу звернення в ВДАІ м.Рівне та отримання її тільки 24.09.2010 року, згідно підтверджуючої довідки, що просить прийняти до уваги поважною причиною пропущеного строку оскарження, та на відсутність складу правопорушення в його діях, оскільки наведені в протоколі факти не відповідають дійсності, під час руху він виконав всі вимоги дорожнього знаку, а претензії інспектора є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, протоколом про адміністративне правопорушення не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести, що обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ч.2 ст. 289 КпАП україни, в разі пропуску встановленого 10-денного строку оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, шодо якої винесено постанову, може бути поновлене органом, правомочним розглядати скаргу. Оцінкою наданих позивачем суду доказів, відсутності копії оспореної постанови та довідки ВДАI м.Рівне № 35/1984 від 06.12.2010 року встановлене одержання позивачем такої копії постанови 24.09.2010 року, чого не спростував представник відповідача. За наведених обставин, вважається строк оскарження постанови пропущеним за поважних причин, такий строк підлягає до поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280,289 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. Строк оскарження постанови поновити.

Постанову старшого інспектора ДПС Ульяновського ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області Мазура Романа Петровича серії ВА № 167776 від 27.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122ч.1 КУпАП про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гри. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук