Справа № 826/14466/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року 15:06 № 826/14466/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної прокуратури України

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

за участю представників учасників справи:

від позивача - ОСОБА_3,

від відповідача - Хорольський А.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним рішення Генеральної прокуратури України про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про те, що він дійсно працював у Генеральній прокуратурі України на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ із зазначенням розміру заробітної плати, яку наразі отримує працівник Генеральної прокуратури України за відповідною посадою з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (№657 від 30 серпня 2017 року);

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України видати ОСОБА_1 довідку про те, що він дійсно працював у Генеральній прокуратурі України на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ із зазначенням розміру заробітної плати, які наразі отримує працівник Генеральної прокуратури України за відповідною посадою з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (№657 від 30 серпня 2017 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом №76ц від 18 січня 2000 року його звільнено з посади старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років згідно статті 50 Закону України «Про прокуратуру» та 19 січня 2000 року призначено пенсію за вислугою років, розмір якої, з урахуванням внесених змін до даного Закону (в редакції, що діяла станом на 26 липня 2001 року), наразі складає 90% розміру місячного заробітку за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію.

Так, у зв'язку з підвищенням посадових окладів і зміною розміру надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури на підставі внесених змін Постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року, представник позивача 07 вересня 2017 року звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою, відповідно до якої просив надати довідку про те, що позивач дійсно працював в Генеральної прокуратурі України на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ із зазначенням розміру заробітної плати, яку отримує/має отримувати працівник Генеральної прокуратури України за відповідною посадою з урахуванням змін, внесених вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України.

Листом Генеральної прокуратури України від 18 вересня 2017 року №18-1250вих.17, який позивач отримав 28 вересня 2017 року, останнього повідомлено про неможливість надання такої довідки, у зв'язку з тим, що вказані довідки будуть видаватися з 02 жовтня 2017 року.

В подальшому, 18 жовтня 2017 року представник позивача повторно звернувся до Генеральної прокуратури України з проханням надати довідку із зазначенням розміру заробітної плати.

Листом від 30 жовтня 2017 року №18-1529вих.17 Генеральна прокуратура України відмовила ОСОБА_1 у видачі такої довідки з посиланням на зміни в пенсійному законодавстві, згідно з якими розмір призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру» пенсії не переглядається, право на перерахунок пенсії у прокурорів відсутнє.

Позивач вважає таку відмову неправомірною та такою, що порушує його права, оскільки право на здійснення перерахунку з урахуванням законодавчих змін, як зазначає позивач, вже було предметом судового розгляду, питання про перерахунок пенсії у 2016 році вирішено та Пенсійним фондом України здійснено такий перерахунок.

На теперішній час позивач позбавлений можливості звернутися до відповідного Управління Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку з відмовою відповідача у видачі необхідної для такого перерахунку довідки про заробітну плату.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач вказав, що, на його думку, відповідач вийшов за межі своєї компетенції, оскільки вирішення питань щодо перерахунку пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні, призначеному на 28 листопада 2017 року, оголошувалась перерва за клопотанням представника відповідача до 26 грудня 2017 року.

У судовому засіданні 26 грудня 2017 року оголошувалась перерва за клопотанням представника позивача до 12 лютого 2018 року.

У судовому засіданні 12 лютого 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та зазначив, що з урахуванням змін в законодавстві, пов'язаних із прийняттям 03 жовтня 2017 року Закону України №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», підстави для надання довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії відсутні. Крім того, представник відповідача зазначив, що на теперішній час Генеральна прокуратура України звернулась до Міністерства соціальної політики України, як головного розробника проектів постанов Кабінету Міністрів України, щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури, проте інформації щодо врахування зазначених пропозицій та стану підготовки відповідних проектів до відповідача не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З наданої суду копії постанови Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2017 року в адміністративній справі №754/13036/16-а за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та яка набрала законної сили 27 червня 2017 року, вбачається, що судом при розгляді справи встановлені наступні обставини:

- ОСОБА_1 з 19 січня 2000 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, як отримувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% із середнього заробітку (а.с. 25-26).

Крім того, зі змісту постанови Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2017 року в адміністративній справі № 754/13036/16-а судом встановлено, що позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом про визнання дій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання здійснити такий перерахунок.

В обґрунтування вказаних позовних вимог, позивач посилався на розмір заробітної плати, який визначений у довідці Генеральної прокуратури України від 07 жовтня 2016 року №18-1300зп (а.с. 25-26).

З урахуванням положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, судом встановлено, що відповідачем у 2016 році видавалась довідка аналогічного змісту.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», відповідно до яких затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

У зв'язку з наведеним, 07 вересня 2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою, в якій просив видати ОСОБА_1 довідку про розмір заробітної плати за посадою, з якої він вийшов на пенсію, з урахуванням розміру заробітної плати, яку наразі отримує/ має отримувати працівник Генеральної прокуратури України за відповідною посадою з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 20417 року, окладу, класного чину, вислуги років та інших виплат, які передбачені чинним законодавством, з метою звернення до Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку пенсії (а.с. 10-11).

Листом від 18 вересня 2017 року за №18-1250вих.17 представника ОСОБА_1 повідомлено про неможливість надання такої довідки, оскільки пенсії працівникам прокуратури підлягають перерахуванню з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорів і слідчих з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії (а.с. 13)

18 жовтня 2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України зі скаргою, відповідно до якої просив повідомити причини відмови у наданні вказаної вище довідки про розмір заробітної плати, а також надати копію рішення, на підставі якого скасовано видачу пенсіонерам прокуратури таких довідок (а.с. 14-15).

За результатами розгляду вказаної скарги представника позивача, Генеральна прокуратура України листом від 30 жовтня 2017 року №18-1522вих-17 повідомила ОСОБА_3 про відсутність підстав для видачі ОСОБА_1 довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії з огляду на те, що відповідно до пункту 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», розмір пенсії, встановлений до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не переглядається та пенсія не індексується. Також у вказаному листі відповідач послався на те, що з 01 жовтня 2017 року, з урахуванням положень пунктів 4-3 та 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», всім пенсіонерам буде здійснено перерахунок за нормами цього Закону.

При цьому, зі змісту наданих суду письмових заперечень, які були підтримані представником відповідача під час судового розгляду справи, вбачається, що окрім обставин, викладених у листі - відповіді від 30 жовтня 2017 року №18-1522вих-17, відповідач обґрунтовує свою позицію також й тим, що на момент звернення ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України із заявою про надання йому довідки про розмір заробітної плати, у останнього діючим законодавством не передбачено обов'язку на видачу такої довідки особі, яка не перебуває у трудових відносинах з ним, та за період, коли такі відносини з роботодавцем відсутні, а тому, на думку відповідача, зміни щодо збільшення посадових окладів прокурорів і слідчих, що відбулися з 06 вересня 2017 року внаслідок внесення Кабінетом Міністрів України змін до Постанови від 31 травня 2012 року №505, не мають відношення до трудових правовідносин, які існували між ОСОБА_1 та Генеральною прокуратурою України та наразі є припиненими. Крім того, відповідач наголошує на тому, що на теперішній час відсутні будь - які нормативні акти, які визначають форму довідки про заробіток для перерахунку пенсій прокурорам (а.с. 33-36).

Так, у відповідності до статті 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Суд звертає увагу, що положеннями вказаної правової норми не встановлено обмежень щодо періоду, за який така довідка може бути видана працівникові, в той же час, передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу видати працівникові на його вимогу таку довідку.

Більш того, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання відповідача на неможливість надати довідку про розмір заробітної плати у зв'язку з прийняттям Закону України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», на підставі якого у прокурорів відсутнє право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з огляду на наступне.

Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, згідно якого ОСОБА_1 у 2000 році було призначено пенсію за вислугою років, втратив чинність у зв'язку з прийняттям Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року, крім окремих статей, зокрема, які регулюють призначення пенсії працівникам прокуратури, а саме: частини 3, 4, 6, 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2 та статті 53 (щодо класних чинів) Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, положення частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, яка визначала умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України із заявою про надання довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії у вересні - жовтні 2017 року, положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ втратили чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року.

При цьому, згідно частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, в редакції Закону України №76-VIII від 24 грудня 2014 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Тобто, вказаний Закон не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. На даний момент нормативно-правових актів, які регулювали умови та порядок перерахунку пенсій не прийнято. Отже, дійсно, законодавець встановивши право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, не визначив умови та порядок такого перерахунку.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, який було передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а в подальшому частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, та набрання чинності змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких розмір пенсії встановлений до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не переглядається та пенсія не індексується, зумовлює неможливість проведення саме перерахунку пенсії, а не видачі довідки про розмір заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність відмови Генеральної прокуратури України у видачі довідки про заробітну плату, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість відмови у видачі такої довідки з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати неправомірним рішення Генеральної прокуратури України, оформлене листом від 30 жовтня 2017 року №18-1522вих.17, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки про розмір заробітної плати за посадою старшого слідчого з особливо важливих справ відділу розслідування особливо важливих справ управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України, з якої останній вийшов на пенсію, із зазначенням розміру заробітної плати за відповідною посадою з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

3. Зобов'язати Генеральну прокуратуру України видати ОСОБА_1 довідку про розмір заробітної плати за посадою старшого слідчого з особливо важливих справ відділу розслідування особливо важливих справ управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України, з якої останній вийшов на пенсію за всіма складовими, на які нараховуються страхові внески та з якої було призначено пенсію, після змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Генеральної прокуратури України (адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: 02068, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко