Справа № 444/2802/17
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2802/17
Провадження № 2-а/444/37/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

22 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

за участі секретаря судового засідання Луців І.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративного провадження , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративного провадження.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2 від 21 листопада 2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 (вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до вищезазначеної постанови, він через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС в митному режимі «транзит», 03.09.2017 року ввіз на територію України автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 та станом на 28.10.2017 року за межі митної території України не вивіз його. Таким чином, на думку автора постанови, він перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більш ніж на 10 діб. Від-так, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Зазначає, що постанова містить відомості та висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, які суперечать даним протоколу про порушення митних правил №5558/20900/17 від 28 жовтня 2017 року. Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 5558/20900/17 від 28 жовтня 2017 року, у ході митного контролю встановлено, що вказаний автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 він ввіз на територію України в митному режимі «транзит» 17.02.2017 року, а не 03.09.2017 року, як помилково вказано в оскаржуваній постанові. 28.10.2017 року о 06 год. 45 хв. автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська», у якомувін ніби-то знаходився у якості пасажира, та як вказано в оскаржуваній постанові, не в»їжджав.

Оскільки, згідно протоколу про порушення митних правил № 5558/20900/17 від 28 жовтня 2017 року, в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська» 28.10.2017 року о 06 год. 45 хв. вїхав автомобіль НОМЕР_1, у якому він знаходився у якості пасажира.

Вважає, що невірна кваліфікація вчиненого, порушення норм матеріального права, зокрема щодо визначення строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469,477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

На нього накладене адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, яке не є триваючим, адже кваліфікаційною ознакою зазначеного правопорушення є певний строк, при перевищенні якого правопорушення вважається вчиненим. Таким чином, відповідач мав право накласти на нього адміністративне стягнення лише в строк з 28.02.2017 року до 28.08. 2017 року.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП визначено, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, оскаржувана постанова про порушення митних правил підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил закриттю.

Так, зокрема, з аналогічних мотивів Токмацький районний суд Запорізької області по аналогічній справі (№328/376/14-а), постановою від 14.02.2014 року задовільнив адміністративний позов повністю та скасував рішення заступника начальника Запорізької митниці Міністерства доходів та зборів України про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 470 ч. З МК України. Справу про порушення митних правил закрив. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу внаслідок дії обставин непереборної сили, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України є умисним правопорушенням, бо особа, яка його вчиняє має усвідомлювати протиправний характер своєї бездіяльності.

Стверджує, що він не міг усвідомити протиправного характеру своєї бездіяльності та не міг передбачити її шкідливі наслідки, бажати чи свідомо допускати настання цих наслідків, оскільки в силу обставин непереборної сили він не мав можливості вивезти автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 за наступних обставин.

Так 15 грудня 2016 року він придбав вказаний автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. ZA60457 у ОСОБА_3. Загальна вартість даного автомобіля складала 2500 (дві тисячі пятсот) польських злотих. З особами, які продавали вказаний автомобіль вони дійшли до згоди, що спочатку він їм сплачує 1300 польських злотих і забирає автомобіль по довіреності, решту суми зобовязуюся віддати через три місяці - в кінці березня 2017 року.

Вказаним автомобілем він користувався впродовж двох місяців - до середини лютого 2017 року.

В середині лютого (в межах 19-21 лютого) 2017 року до нього за місцем проживання прибули громадяни ОСОБА_4, які продали йому вказаний автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 у ОСОБА_3 в грудні 2016 року.

Вказані особи почали вимагати негайної оплати решту суми 1200 польських злотих за автомобіль. Він не мав вказаної суми і почав заперечувати, мотивуючи це їхньою домовленістю про відстрочку оплати за автомобіль до кінця березня 2018 року.

Однак, громадяни ОСОБА_4 поставили йому чітку умову, що у разі негайної несплати ним решту суми, вони заберуть автомобіль, а у випадку його супротиву, вони звернуться до поліції (в тому числі у ОСОБА_3), що даний автомобіль у них викрадено, і він не зможе у майбутньому в»їжджати у ОСОБА_3 у звязку з підозрою у вчиненні злочину.

За таких обставин, у нього не було інших кращих варіантів поведінки, окрім як повернути вищевказаний автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 його власникам.

На його пропозицію спільного виїзду на даному автомобілі в ОСОБА_3 (для дотримання всіх формальностей перетину кордону вказаним автомобілем) ці громадяни ОСОБА_4 відмовилися і сказали, що перетнуть кордон самостійно.

Тому, він був переконаний, що ввезений ним автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 у режимі «транзит» належним чином покине митну територію України у зазначений законом строк. В нього не було підстав недовіряти власникам автомобіля, оскільки вони переконливо стверджували, що відразу після їхньої розмови вони прямують на кордон і повертаються додому в ОСОБА_3.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки за вищезазначених обставин він не міг усвідомити протиправного характеру своєї бездіяльності та не міг передбачити її шкідливі наслідки, бажати чи свідомо допускати настання цих наслідків, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вищезазначені фактичні обставини справи він виклав в усному поясненні автору оскаржуваної постанови в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 28.10.2017 року в приміщенні Львівської митниці ДФС. Однак автор постанови, його пояснення та заперечення до уваги не взяв, в мотивувальній частині постанови не спростував, а лише порадив оскаржувати дану постанову в судовому порядку, чим проявив неповноту та необєктивність розгляду справи про порушення митних правил.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву та надав суду аналогічні пояснення як в матеріалах справи. Просив суд позов задоволити .

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав письмові заперечення, щодо позовних вимог позивача , та вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 21.11.2017 року №5558/20900/17 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягає до задоволення. Твердження позивача про пропуск строку притягнення його до відповідальності, є безпідставним та спростовується положеннями законодавства , які містяться в письмових запереченях при матеріалах справи (а.с.26-35).

Окрім того, судом в якості свідка допитано ОСОБА_5, який в судовому засіданні повідомив, що він в той день був вдома в позивача по справі ОСОБА_1 , та в двері будинку позивача постукали двоє чоловіків по національності поляки, які сказали, що приїхали за автомобілем марки «CITROEN» р.н. LZA60457 або рештою грошей за автомобіль. Вадим їм віддав автомобіль, так як не мав коштів для того , щоб їх повернути . Коли ці двоє невідомих йому чоловіків забрали вищевказаний автомобіль у позивача , вони з позивачем вирішили поїхати за ними та рухались в напрямку м.Рава-Руська. Доїхавши до митниці побачили, що автомобіль став в чергу для перетену кордону, та після чого вони розвернулися та поїхали додому.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.10 "Прикінцевих та перехідних положень" КАС України в редакції від 15.12.2017року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З копії протоколу про порушення митних правил № 5558/20900/17 від 28.10.2017 року, складеного державним інспектором ВМО №3 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 вбачається, що такий складено на ОСОБА_1, за порушення ним митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК Кодексу України, а саме, перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб. В ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 28.10.2017 року близько 06 год. 45 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль НОМЕР_2, яким гр.України ОСОБА_1 повертався в якості пасажира з приватної поїздки з ОСОБА_3 до України.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 17.02.2017 року ввіз транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/п «Угринів-Долгобичув» Львівської митниці ДФС, а саме : автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 (що постійно зареєстрований в ОСОБА_3) VIN : VF7U6UB.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 28.10.2017 року громадянином України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим ніж «Транзит» поміщений не був.

В паспорті гр.ОСОБА_1 відсутня відмітка про перебування його на консульському обліку в консульських установах України за кордоном. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, зазначеною особою подано не було . У відповідності до ст.192 МК України , до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення строку транзиту вказаний громадянин не звертався.

У відповідності до ст.ст. 90,93,102 МК України та розділу 1 п.4 наказу ДМСУ від 17.11.05 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме : перебувати у незмінному стані , крім природніх змін, не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку . Статтею 95 Митного кодексу України визначено строки транспортних перевезень, а саме : для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - діб).

Таким чином гр.ОСОБА_1 доставив транспортний засіб до митного органу призначення, перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж десять діб.

Окрім того, як вбачається із даного протоколу особа, що притягається до відповідальності , а саме, ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Із копії постанови ДФС від 27.12.2017 року про виправлення описки в справі про порушення митних правил №5558/20900/17 вбачається, що виправлено описки допущнені в постанові у справі про порушення митних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

В першому абзаці описової частини постанови про порушенння митних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року слова та цифрові знаки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457, VIN : VF7U6UB» замінити словами на «CITROEN Jumry» р.н.НОМЕР_3».

В другому абзаці описової частини постанови в справі про порушення митних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року цифрові знаки «03.09.2017» замінити цифровими знаками «17.02.2017».

В другому абзаці описової частини постанови в справі про порушеннямитних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року слова «Мостиська» замінити словами «Угринів» .

Дана постанова є невідємною частини до постанови від 21.11.2017 №5558/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Із заяви ОСОБА_1 від 21.11.2017 року, вбачається , що він звернувся до в.о.начальника Жовківського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області із заявою про те, що просить знайти його автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 VIN : VF7U6UB, яким він в»їхав на територію України 17.02.2017 року. Повідомив , що приблизно 19.02.2017 року 21.02.2017 року до нього під будинок приїхав власник даного автомобіля, громадянин ОСОБА_4 на ім»я Бартек із своїм братом, забрав його та не вивіз за межі України, яким він користувався по дорученню. Про що свідчить постанова від 21.11.2017 №5558/20900/17 про порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з яким він незгідний.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу.

При цьому, відповідно до приписів глави 17 МК України ввезення товарів та транспортних засобів комерційного призначення у режимі «транзит» передбачає проведення їх митного оформлення з поданням письмової митної декларації із зазначенням найменування, строків вивезення, митниці призначення тощо.

У відповідності до ст.95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

З врахуванням вищенаведеного, позивач ОСОБА_1 зобов'язаний був вивезти ввезений ним транспортний засіб особистого користування з митної території України в максимальний строк до 17.02.2017 року, оскільки ввіз він транспортний засіб на територію України 28.02.2017 року. Вказані дії позивач не виконав, а тому, суд вважає, що останній вчинив перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України. Проте такі дії позивача не залежали від нього , оскільки причина невивезення вищевказаного транспортного засобу не залежала від нього чи його дій, що підтверджується його особистими поясненнями, поясненнями свідка та письмовою заявою та письмовими поясненнями наданими працівникам поліції Жовківського відділення поліції.

Частина 3 статті 470 МК України гласить, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 487 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст.469,477-481,485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналізуючи диспозицію ч.3 ст.470 МК України, суд вважає, що правопорушення, пов'язане з перевищенням встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України. З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що вказане правопорушення не може бути триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, а тому не приймає до уваги твердження відповідача з цього приводу, оскільки таке не ґрунтується на законі.

Що стосується посилання представника відповідача на роз»яснення у листах Міндоходів України від 17.07.2007 року за № 22-14-493 та від 01.12.2003 року за № 22-34-1465 і листі Міндоходів України від 30.08.2013 року № 16666/7/99-99-24-03-09-17 щодо триваючих правопорушень, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Автомобіль позивачем ввезено на митну територію України 17.02.2017 року. Стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, могло бути накладене на позивача при невивезені ним вищевказаного автомобіля - до 28.08.2017 року, а таке накладено лише 21.11.2017 року, тобто після закінчення шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Із письмових та особистих пояснень позивача та наданих пояснень свідка в суді, та із заяви ОСОБА_1 від 21.11.2017 року, вбачається , що ОСОБА_1 звернувся до в.о.начальника Жовківського ВП Кам»янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області із заявою про те, що просить знайти його автомобіль марки «CITROEN EVAION» р.н. LZA60457 VIN : VF7U6UB, яким він в»їхав на територію України 17.02.2017 року. Повідомив , що приблизно 19.02.2017 року 21.02.2017 року до нього під будинок приїхав власник даного автомобіля, громадянин ОСОБА_4 на ім»я Бартек із своїм братом, забрав його та не вивіз за межі України, яким він користувався по дорученню.. Тобто відповідачу було відомо про те, що позивач перевищив встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб.

Приймаючи до уваги наведені обставини, суд вважає, що постанова про порушення митних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст470 МК України та стягнення штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п"ятсот) грн. 00 коп. винесена з порушенням вимог ст.467 МК України, тобто в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах "транзит" та "тимчасове ввезення" здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст. 95 МК України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та вчиненого у зв'язку з цим правопорушення, визначеного ст. 470 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Згідно ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи. Тому, вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністі події і складу адміністративного правопорушення не підлягає до задоволення, оскільки суд не є органом (посадовою особою), яка складала протокол про порушення митних правил, та оскаржувану позивачем постанову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення , так як строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, а тому така є протиправною і підлягає скасуванню .

Керуючись ст.ст.2,5,7,77,139,243 ч.3,250,255,295 КАС України, п.10 «Прикінцевих та перехідних положень» КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково .

Визнати незаконною та скасувати постанову про порушення митних правил №5558/20900/17 від 21.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст470 МК України та стягнення штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п"ятсот) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог позивача - відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. М. Мартинишин