Справа № 225/4746/14-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2018 року

Київ

справа №225/4746/14-а

адміністративне провадження №К/9901/9320/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року

за позовом ОСОБА_2

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області

про визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови у встановленні страхової виплати,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав недотримання статтей 212 КАС України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) та 330 КАС України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), а саме касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження і заявлені скаржником підстави пропуску строку були визнані судом неповажними. Надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням інших підстав, які б підтверджували поважність пропуску строку, документу про сплату судового збору зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру та серію паспорта скаржника та зазначенням дати отримання копії рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент подання касаційної скарги, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 31 січня 2018 року скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку скаржник зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою, проте судом касаційної інстанції було повернуто його касаційну скаргу у зв'язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі.

Пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення цієї ухвали) встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційним судом) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України (на момент винесення цієї ухвали), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 2 статті 49 КАС України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Пунктом 4 частини 1 статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Крім цього, у пункті 48 рішення від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межахдискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не єнеобмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNIУN ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN № 11681/85).

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Зважаючи на наведене, вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними в розумінні наведених вище вимог процесуального закону.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 121, 329, 333, 355, 359, пунктами 4, 12 частини 1, Перехідних положень КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, викладені у клопотанні ОСОБА_2.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області про визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови у встановленні страхової виплати.

3. Направити скаржнику копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко