Справа № 819/157/18
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/157/18

12 березня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участі секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головне управління ДФС України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 р. № 23250-13,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 30.06.2017 №23250-13 форми Ф, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, оскільки у даному випадку відсутні підстави для виконання податкового обов'язку з транспортного податку з громадян за 2017 рік. Позивач, зокрема, вказує на те, що легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC загальний легковий універсал з обємом двигуна 2987 куб.см не є обєктом оподаткування транспортного податку, оскільки вказана марка автомобіля, яка міститься в Переліку під №261, є обєктом оподаткування, але лише для автомобілів до двох років з дня випуску, а даний автомобіль 2013 року випуску, що перевищує два роки. Крім того, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, всупереч вимогам підпунктом 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу було надіслане позивачу 10 липня 2017 року, що є порушенням даної норми.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача з поданим позовом у судовому засіданні не погодився з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов, стверджуючи, що відповідно до ст.267 Податкового кодексу України позивач повинен сплачувати транспортний податок за наявний у нього на праві власності автомобіль, що є обєктом оподаткуванням таким податком. Вважає, що податкове повідомлення-рішення не порушує права позивача та відповідає вимогам чинного законодавства. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав та мотивів.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 володіє автомобілем марки MERSEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC загальний легковий універсал В, тип пального D - дизель, рік випуску 2013 (аркуш справи 8).

Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №23250-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до підпункту 267.6.2 підпункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України (аркуш справи 4).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Як випливає із матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №23250-13 винесено за податковий період 2017 року.

Правовідносини з приводу справляння транспортного податку унормовані, насамперед, приписами ст.265 і ст.267 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України, стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Виходячи з системного аналізу наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що для визначення платнику податків грошового зобов'язання із транспортного податку в розмірі 25 000 грн./рік, контролюючому органу необхідно встановити, що транспортний засіб (легковий автомобіль) такого платника податків відповідає критеріям об'єкта оподаткування.

Статтею 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 3200 гривень.

Таким чином, платниками транспортного податку за 2017 рік є власники легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн.

Також, як випливає зі змісту офіційного інтернет-сайту Мінекономрозвитку (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA), що містить в собі документ Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році", легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC, з дати випуску якого минуло не більше двох років, об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального - дизель, є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Наведене дає підстави стверджувати, що легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC не є обєктом оподаткування, оскільки рік випуску зазначеного автомобіля - 2013, що є більше двох років з дати випуску.

Отже, представником відповідача не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що даний легковий автомобіль відповідає критеріям об'єкта оподаткування та судом не здобуто.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п. 267.6.2 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум транспортного податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Проте, як вбачається із штампу на поштовому відправленні, податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №23250-13 форми Ф позивачу відправлено 10 липня 2017 року, чим порушено терміни та порядок надсилання (вручення) спірного податкового повідомлення - рішення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Тернопільській області 30.06.2017 №23250-13 форми Ф, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн підлягають задоволенню.

З урахуванням встановленого статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України обовязку доказування субєктом владних повноважень правомірності своїх рішень, а також враховуючи, що відповідачем як субєктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що даний автомобіль відноситься до обєкту оподаткування у 2017 році транспортним податком.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 30.06.2017 №23250-13 форми "Ф".

3. Повернути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп. сплачений згідно квитанції №73637 від 24.01.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2018 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.