Справа № 822/537/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/537/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2018 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірського обєднане управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в якому просить:

- визнати протиправною відмову №10159/02 від 05.02.2018/ року Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до закону України "Про державну службу";

- зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 року по 21.08.1995 року;

- зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області взяти до уваги довідку про складові заробітної плати державного службовця №882/05 від 30.01.2018 в розмірі 60 % від заробітку;

- зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 30.01.2018 року здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018 року.

В обґрунтування позову вона посилається на те, що на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0901768 від 01.03.2017 року Білогірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області Хмельницької області їй призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Наказом №4-ос від 29 січня 2018 року звільнена з посади начальника адміністративно-господарського відділу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно д пункту п.6 ч.1 ст.83Закону України "Про державну службу" (далі - Закон).

30 січня 2018 року позивач звернулася до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог ст.37 Закон України "Про державну службу".

Відповідач листом №1059/02 від 05 лютого 2018 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що позивач не відноситься до категорій осіб, які мають право на отримання пенсії державного службовця у відповідності до ст.37 ЗУ "Про державну службу".

Вважаючи зазначену вище відмову протиправною, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав.

Від представника відповідача надійшов відзив по справі, в якому відповідач зазначає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ч.7 ст.37 Закону України "Про державну службу" відповідач діяв відповідно до законодавства.

Вказує на те, що пенсія державного службовця у відповідності до ст.37 ЗУ "Про державну службу" №3723 призначається лише двом категоріям осіб: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889 обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених Закону України "Про державну службу" № 3723 та актами KM України; особам, які на день набуття чинності Закону України "Про державну службу" №889 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ "Про державну службу" № 3723 та актами KM України.

Щодо зарахування у стаж роботи ОСОБА_1 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 року по 21.08.1995 року зазначає, що при первинному призначенні пенсії управлінням було зараховано стаж згідно трудової книжки серія БТ-ІІ №1892661 від 18 липня 1984 року, позивач з 1993 року по 1995 рік перебувала у декретній відпустці у СП "Нива".

Враховуючи зазначене, проти заявленого позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв'язку із складністю справи, а також з метою з'ясування всіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, необхідно розглянути справу з повідомленням сторін.

Враховуючи те, що адміністративна справа, яка розглядається, є справою незначної складності (малозначна справа), тобто такою, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, розгляд даної справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, а тому підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін немає.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Суд встановив, що відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0901768 від 01 березня 2017 року призначена пенсія по інвалідності згідно із вимогам: Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з наявністю у неї ІІ групи інвалідності.

Згідно наказу №4-ос від 29 січня 2018 року ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника адміністративно-господарського відділу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно до пункту п.6 ч.1 ст.83 Закону України "Про державну службу".

30 січня 2018 року позивач звернулася до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог ст.37 Закон України "Про державну службу" №3723.

Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області листом №1059/02 від 05 лютого 2018 року відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про держави службу" №889-VIII у відповідності до п.п.10,12 Прикінцевих та перехідних положень якого пенсія державного службовця у відповідності до ст.37 ЗУ "Про державну службу" №3723 призначається лише двом категоріям осіб:

- державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889 обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених Закону України "Про державну службу" № 3723 та актами KM України;

- особам, які на день набуття чинності Закону України "Про державну службу" № 889 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ "Про державну службу" № 3723 та актами KM України.

При цьому право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу" № 3723 за наявності страхового стажу у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років, з урахуванням вищезазначеного стажу державної служби, якщо до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889 не призначалася пенсія, то відповідно до вимог даного закону мають: жінки які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи зазначену вище відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України

"Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України "Про державну службу" визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.

Суд встановив, що по 29 січня 2018 позивачка працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, таким чином її стаж державної служби становить понад 10 років. Крім того позивач є інвалідом ІІ групи довічно.

На час набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-УІІІ від 10 грудня 2015 року позивач працювала на посаді державного службовця та мала вислугу років понад 10 років.

Суд критично ставиться до посилання відповідача на те, що пункти 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" та зазначає, що норми Перехідних положень стосуються лише призначення пенсії за віком, оскільки статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII з наступними змінами, врегульовано питання призначення пенсії державним службовцям за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723.

Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Щодо позовної вимоги зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 року по 21.08.1995 року, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.25 Закону України "Про державну службу" установлено категорії посад державних службовців.

В матеріалах справи знаходиться копія трудових книжок ОСОБА_1 БТ-ІІ №1892661 від 18.07.1984 року та БТ-ІІ №0007749 від 08.04.1993 року. Згідно вказаних трудових книжок, починаючи з дати прийняття присяги державного службовця 23.03.1994 року до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Закону України "Про державну службу" № 889-VIII), ОСОБА_1 перебувала на посадах, віднесених до сьомої-шостої категорій посад державних службовців.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період 08.04.1993 року по 21.08.1995 року перебувала на посаді спеціаліста першої категорії з питань вдосконалення організації оплати праці та організації селянських (фермерських) господарств Білогірського районного управління сільського господарства.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії, відповідачу необхідно зарахувати до стажу державної служби період декретної відпустки на посаді спеціаліста першої категорії з питань вдосконалення організації оплати праці та організації селянських (фермерських) господарств Білогірського районного управління сільського господарства з 08.04.1993 року по 21.08.1995 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу (ч. 1 ст.77 КАС України).

В той же час згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Отже, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1, а тому його слід задоволити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Молодіжна, 3, с. Мокроволя, Білогірський район, Хмельницька область, 30200, ідентифікаційний НОМЕР_1) до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (вул. Шевченка, 70, смт. Білогір'я, Хмельницька область, 30200, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволити.

Визнати протиправною відмову №10159/02 від 05.02.2018 року Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 в якості державного службовця період роботи з 08.04.1993 року по 21.08.1995 року.

Зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 30.01.2018 року здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до частини сьомої ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки №882/05 від 30.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_2