Справа № 466/4091/15-а
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4091/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І

при секретарі Семків Х.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Зубович-Яворської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про перерахунок призначеної пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов'язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова, в якому просила постановити рішення, яким зобов'язати відповідача:

- провести перерахунок розміру її пенсії, включивши у суму середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії суми допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, які вона отримувала до виходу на пенсію і з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- провести перерахунок розміру пенсії з дня отримання довідки про підтвердження нарахування та виплату цих видів оплати праці, тобто з 13 травня 2015 року;

- провести перерахунок розміру пенсії відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч.1 і ч.5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, тобто, у розмірі 82 відсотки середньомісячної заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням про призначення пенсії;

- зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова надалі нарахування пенсії здійснювати з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

В обґрунтування своїх вимог зіслалась на те, що їй, позивачу, з 28 вересня 2010 року призначено пенсію за віком посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року №2493-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) та Закону України «Про державну службу» від 16.12.2003 року №3723-ХІІ (зі змінами і доповненнями). Стаж служби в органах місцевого самоврядування на час призначення пенсії становив 12 років 09 місяців 16 днів.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2006 року №1058, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (зі змінами згідно з Законом України від 16.01.2003 року №432-ІV) та ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року №2493-ІІ (зі змінами і доповненнями), вона має право на перерахунок пенсії у зв'язку з невключенням при обрахунку пенсії нарахованих та виплачених їй сум допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, з яких було утримано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до норм чинного законодавства України за час перебування на службі в органах місцевого самоврядування вона отримувала допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, які включаються до фонду оплати праці та носять системний характер. Крім того, їй виплачувалась індексація заробітної плати відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, яка теж є складовою заробітної плати. На всі види виплат, в тому числі, на матеріальні допомоги, на суму індексації грошових доходів, які вона отримувала за час роботи в органах місцевого самоврядування, було перераховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з положеннями ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У відповідності до приписів ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої оплачуються страхові внески.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР (в редакції, чинній до 01.01.2011 року) та ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-ІV об'єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст.2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що у структуру заробітної плати включається основна та додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.п.2.2.7 та п.п. 2.3.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5, відповідно до Закону України від 24.05.1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, включається до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно з роз'ясненням Пенсійного фонду України від 02.03.2004 року 31986/04, вказана інструкція є єдиним нормативним документом, який визначає складові фонду оплати праці і застосовується при нарахуванні внесків до Пенсійного фонду.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія посадовим особам місцевого самоврядування призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та за кожний повний рік роботи понад 10 років на службі в органах місцевого самоврядування пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Заробітна плата посадової особи місцевого самоврядування відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років, та інших надбавок, передбачених Законом. Приписами ст. 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям, а отже посадовим особам місцевого самоврядування, можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовим особам місцевого самоврядування виплачується допомога для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу.

Крім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року №268 умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій. Цією постановою керівникам органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівниками матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, у межах затвердженого фонду оплати праці.

Отже, допомога на оздоровлення, передбачена ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є обов'язковою виплатою, а матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, можуть виплачуватись у розмірі середньомісячної заробітної плати за умови наявних коштів на оплату праці.

На виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Матеріальна допомога, яка носить системний характер і виплачується всім або більшості працівникам, а також суми індексації заробітної плати, що виплачуються з фонду оплати праці, не включені до цього Переліку, тому мають враховуватись при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

Враховуючи вищевказані положення законодавства України, 13.05.2015 року вона, ОСОБА_1, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова із заявою провести перерахунок розміру її пенсії з врахуванням сум допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно з нормами законодавства України. До своєї заяви вона надала довідку управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради від 12.05.2015 року №4-2403-865 про складові заробітної плати за останні 24 календарних місці підряд перед зверненням про призначення пенсії за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1, а саме надбавки, премії, індексації, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. На всі виплати, включені у довідку, було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у довідці.

Однак, управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова рішенням від 28.05.2015 року №86/Г-9 відмовило їй у перерахунку пенсії, а тому вона вирішила звернутись в суд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, заславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представники Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова Майхер М.І. та Зубович-Яворська О.Я. позовні вимоги не визнали, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова як непрацюючий пенсіонер та з 29 вересня 2010 року їй призначено пенсію за віком посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу». На час виходу на пенсію вона обіймала посаду начальника відділу управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради. Пенсію позивачу ОСОБА_1 обчислено з врахуванням страхового стажу - 30 років 0 місяців 25 днів, стажу роботи в органах місцевого самоврядування - 12 років 09 місяців 16 днів, заробітної плати 3081,19 грн., процент розрахунку пенсії від заробітку - 82%.

13 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із письмовою заявою провести перерахунок розміру її пенсії з врахуванням сум допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати згідно з нормами законодавства України. До своєї заяви вона надала довідку управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради від 12.05.2015 року №4-2403-865 про складові заробітної плати за останні 24 календарних місці підряд перед зверненням про призначення пенсії за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1, а саме надбавки, премії, індексації, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. На всі виплати, включені у довідку, було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у довідці.

Однак, управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова своїм листом від 28.05.2015 року №86/Г-9 відмовило їй у перерахунку пенсії.

Суд вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії є безпідставною та не грунтується на нормах матеріального законодавства, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У відповідності до приписів ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої оплачуються страхові внески.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР (в редакції, чинній до 01.01.2011 року) та ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-ІV об'єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. В структуру заробітної плати включається основна та додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.п.2.2.7 та п.п. 2.3.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5 відповідно до Закону України «Про оплату праці», суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, включається до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія посадовим особам місцевого самоврядування призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та за кожний повний рік роботи понад 10 років на службі в органах місцевого самоврядування пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Заробітна плата посадової особи місцевого самоврядування відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років, та інших надбавок, передбачених Законом. Приписами ст. 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям, а отже посадовим особам місцевого самоврядування, можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовим особам місцевого самоврядування виплачується допомога для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу.

Отже, допомога на оздоровлення, передбачена ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є обов'язковою виплатою, а матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, можуть виплачуватись у розмірі середньомісячної заробітної плати за умови наявних коштів на оплату праці.

На виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Матеріальна допомога, яка носить системний характер і виплачується всім або більшості працівникам, а також суми індексації заробітної плати, що виплачуються з фонду оплати праці, не включені до цього Переліку, тому мають враховуватись при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

За змістом наведених вище норм матеріального права отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 березня 2014 року, від 03 червня 2014 року та від 16 вересня 2014 року, яка повинна враховуватися судами загальної юрисдикції при вирішення спорів такої категорії справ.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи представників Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова Майхера М.І. та Зубович-Яворської О.Я. в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1, починаючи з 13 травня 2015 року, пенсію відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч.1 і ч.5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на підставі довідки управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради від 12.05.2015 року №4-2403-865, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірі 82 відсотки середньомісячного заробітку державного службовця.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк