Справа № 704/1475/17
Суддя: Дьяченко Д. О.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:704/1475/17

Номер провадження: 2-а/704/5/18

05.03.2018 Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дьяченка Д.О.

при секретарі судового засідання Табачківській М.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальне адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Відповідач) про визнання незаконними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області та є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України. Внаслідок набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №5820-VIII втратив чинність Закон України Про міліцію», при цьому підлягали ліквідації органи міліції, а категорія «працівники органів внутрішніх справ» для цілей застосування Закону України «Про Національну поліцію», перестали існувати. З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VII внесено зміни до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. Так, позивач посилається на те, що відповідно до абз. 2 п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами збергіються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Постановою КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 визначено грошове забезпечення поліцейських, яке за своїм складом відповідає грошовому забезпеченню працівників органів внутрішніх справ, однак є більшим за розміром. Таким чином, після прийняття даної Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 відбулося збільшення грошового забезпечення для відповідних категорій поліцейських, що зумовлює наявність підстав для перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ, а після набрання чинності Законом від 23.12.2015 № 900-VII у пенсіонерів МВС України, до яких відноситься позивач. Оскільки при звернення до відповідача за вищевказаним перерахунком пенсії, йому було відмовлено, позивач просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VII, статті 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незаконними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VII, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та довідки від 04.07.2017 № про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Позивач до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову посилаючись на підстави викладені в запереченні, мотивуючи тим, що згідно зі ст. 8 Закону №2262-XII виплата пенсії, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету реалізує бюджетну программу КПКВК 2506080, згідно з якою Пенсійному фонду передбачено бюджетні асигнування на пенсійні виплати, фінансування яких згідно з чинними законодавчими нормами повинно здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету, зокрема на пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. У видатковій частині бюджету пенсійного фонду України на 2017 рік додаткові кошти для здійснення виплат перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) не передбачено. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що дана справа є типовою; 15.02.2018 Верховним Судом прийнято зразкове рішення за результатами розгляду типової справи №820/6514/17 від 15.02.2018.

Ознаками типової справи в данному випадку є: 1) позивач: пенсіонер органів внутрішніх справ; фізична особа, якій призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ»; 2) відповідач: суб'єкт владних повноважень - територіальний орган Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть позивач та який здійснює виплату пенсії позивачу; 3) предмет спору: бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Крім того, судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається із заперечення відповідача на позов, Пенсійний фонд України листом від 28.03.2017 № 9493/02-23 повідомив головні управління Пенсійного фонду України в областях про підстави для проведення перерахунку пенсії осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. 10.04.2017 головним управлінням повторно направлені до ліквідаційної комісії УМВС в Черкаській області списки осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, пенсії яких підлягають перерахунку, в тому числі і стосовно Позивача. 12.07.2017 на адресу відповідача надійшла довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Позивача.

Однак, відповідач посилається на те, що у видатковій частині бюджету Пенсійного фонду України на 2017 рік додаткові кошти для здійснення виплат перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) не передбачені.

У відповідності до ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 (далі - постанова від 11 листопада 2015 року № 988) було визначені складові грошового забезпечення поліцейських, а також їх розмір.

З 29 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», яким ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було доповнено новою частиною наступного змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

У відповідності до п. 24 Порядку про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідач, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Позивача, зобов'язаний був здійснити відповідний перерахунок з 01 січня 2016 року.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Також у вказаному рішенні зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

У рішенні від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 , згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст. 22 Конституції України); при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників органів внутрішніх справ, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Таким чином, невиконання вимог ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з посиланням на відсутність фінансування витрат на виплату пенсії є необґрунтованими, в звязку з чим позов підлягає до задоволення.

З огляду на викладене та враховуючи висновки Верховного Суду у зразковій справі, які згідно з приписами ч. 3 ст. 291 КАС України, є обовязковими для розгляду типових справ, відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії необхідно визнати протиправною та зобовязати його здійснити перерахунок пенсії Позивачу, як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ України відповідно до чинного законодавства України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про Національну Поліцію», ст. 1, 8, 19, 22 Конституції України, ч. 3 ст. 30, 139, 241-246 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 відповідно до Закону України № 900-VII від 23.12.2015, статті 63 Закону України №2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», незаконними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України № 900-VII від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та довідки від 04.07.2017 № про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вречення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Головуючий Д.О. Дьяченко