Справа № 524/9926/17
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 524/9926/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у якій просить:

визнати протиправними відмови ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04 жовтня 2017 року № 5414/03-24/1 та від 06 грудня 2017 року № 6867/03-23/1 у призначенні позивачу пенсії за вислугою років;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію за вислугою років з 12 вересня 2017 року та провести її виплату у розмірі, виходячи з вислуги 26 років 10 місяців 22 дні.

Підставою звернення до суду з даним позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб'єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 грудня 2017 року матеріали зазначеного адміністративного позову передано для розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду без вирішення питання про відкриття провадження у справі.

26 січня 2018 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду, що підтверджується відомостями реєстрації вхідних документів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, на підставі ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 524/9926/17, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на дату звільнення з Державної установи "Кременчуцька виправна колонія № 69" мав вислугу років у пільговому обчисленні 26 років 10 місяців 22 дні, у зв'язку із чим набув права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проте відповідач за наслідками розгляду поданих Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України матеріалів, відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та повернув зазначені матеріали без виконання з мотивів відсутності підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Вказану відмову в призначенні пенсії органа Пенсійного фонду позивач вважає безпідставною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву від 12 березня 2018 року посилався на те, що право на пенсію за вислугу років статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" поставлено в пряму залежність від наявності календарної вислуги років. З поданих на розгляд до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області матеріалів встановлено, що на дату звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 20 років 02 місяці 02 дні, якої не достатньо для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Судом встановлено, що наказом Державної установи "Кременчуцька виправна колонія № 69" від 11 вересня 2017 року № 124/ОС-17 у відповідності до Закону України "Про національну поліцію" за пунктом 4 частини першої статті 77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з Державної установи "Кременчуцька виправна колонія № 69" /а.с. 15/.

Відповідно до вищевказаного наказу вислуга років позивача станом на 11 вересня 2017 року складає: у календарному обчислені - 20 років 02 місяці 02 дні; у пільговому обчислені - 26 років 10 місяців 22 дні.

З метою вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з відповідною заявою та доданими до неї документами.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04 жовтня 2017 року № 5414/03-24/1 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років через відсутність правових підстав для її призначення, а також роз'яснено, що заяви та необхідні для призначення пенсії документи подаються до ОСОБА_2 управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи відповідних міністерств та відомств, у яких особа проходила службу /а.с. 16/.

На підставі Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі за текстом - Порядок № 3-1), Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України підготувало та направило до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області матеріали щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

За наслідками розгляду поданих документів про призначення пенсії позивачу, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 06 грудня 2017 року № 6867/03-23/1 повернуло Північно-східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України без виконання пенсійні матеріали щодо призначення пенсії гр. ОСОБА_1 як безпідставно направлені. Крім того відповідачем вказано на відсутність права у позивача на пенсію за вислугу років /а.с. 18/.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За приписами частини третьої статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до абзацу 9 пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Положеннями частини першої статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Згідно вимог частини четвертої 4 статті 23 цього ж Закону, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Крім того, в силу положень статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту "г" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі за тестом - Порядок № 393) до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Проаналізувавши вимоги Порядку № 393, суд дійшов висновку, що при призначенні пенсій на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" враховується саме пільгова вислуга років.

Відтак положення Порядку № 393 передбачають, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні виду пенсії та не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги років.

За правилами частини першої статті 2 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком № 3-1.

Зокрема, пунктом першим Порядку № 3-1 встановлено, що Заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

У відповідності до вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" приймають органи Пенсійного фонду України (стаття 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Таким чином, виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Аналіз положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку № 393 дає підстави для висновку про те, що приписи вказаних нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття особою права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги. Крім того, нормами згаданих нормативно-правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2015 року у справі № К/800/46432/14, від 21 березня 2017 року № К/800/8083/17.

Таким чином, відмови ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у призначенні позивачу пенсії за вислугою років від 04 жовтня 2017 року № 5414/03-24/1 та від 06 грудня 2017 року № 6867/03-23/1 визнаються судом протиправними, а позовні вимоги в цій частині - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частинами третьою та четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача-суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зважаючи на те, що судом встановлено факт наявності у позивача права на отримання пенсії за вислугу років, при цьому аналіз положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку № 393 не дає підстав для висновку про наявність у відповідача права під час розгляду порушеного позивачем питання діяти на власний розсуд, судом визнано за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за вислугою років з 12 вересня 2017 року та провести її виплату у розмірі, виходячи з вислуги 26 років 10 місяців 22 дні.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача в п'ятнадцятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду.

У спірних правовідносинах суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть вживатися заходи з метою добровільного його виконання.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39600, рнок НОМЕР_1) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років від 04 жовтня 2017 року № 5414/03-24/1.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років від 06 грудня 2017 року № 6867/03-23/1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 12 вересня 2017 року та провести її виплату у розмірі, виходячи з вислуги 26 років 10 місяців 22 дні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3