Справа № 354/13/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р. справа № 354/13/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (паспорт СС243300, вул. Свободи, 248/1, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради (код 05431213, вул. Свободи, 300, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.01.2018 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, з підстав поширення на позивача положення пункту 9 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позовні вимоги мотивовані тим, що Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради безпідставно відмовило позивачу у наданні статусу інваліда війни та видачі йому посвідчення відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки, на думку ОСОБА_1, подані ним документи належним чином підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони та є достатніми підставами для встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.01.2018 вказану адміністративну справу передано на розгляд Івано-Франківського окружного адміністративного суду за предметною підсудністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 08.02.2018 позовну заяву залишено без руху, на виконання якої позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 16.02.2018 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 15.03.2018, відповідно до якого відповідач щодо заявлених позовних вимог заперечив (а.с.54-55). Зокрема представник Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради зазначив про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни, оскільки подана позивачем довідка від 15.11.2017 №01.1.14/1776-10 не містить даних щодо періоду з якого і по яке число ОСОБА_1 знаходився у зоні відчуження та назви формування в складі якого перебував позивач.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії А №024488 від 21.06.1994 та вкладкою до нього №087397 від 27.02.2002 (а.с.5).

Згідно довідки медико-соціальної (експортної) комісії серії КИО-1 №064411 позивачу із 18.12.1997 встановлена друга група інвалідності, захворювання пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.6-7).

22.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради із заявою з доданими документами, в якій просив надати йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення згідно пункту 9 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.25).

Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради листом №1929/03/03-02 від 08.12.2017 відмовило позивачу у наданні статусу інваліда війни посилаючись на те, що надані позивачем копії документів не містять даних періоду з якого і по яке число ОСОБА_1 знаходився у зоні відчуження та назви формування Цивільної оборони, до якого позивач був залучений (а.с.26-27).

Вважаючи неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить зобовязати відповідача встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни з моменту звернення до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради з відповідною заявою 22.11.2017 та видати посвідчення інваліда війни.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правовий статус ветеранів війни визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення та сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до ветеранів війни.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа, зокрема, осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, визначення осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, регламентовано статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, згідно вказаної статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, особи залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювання пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи належать до інвалідів війни.

Згідно матеріалів справи, позивач став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, що підтверджується наявними доказами у справі, зокрема, посвідченням серії А №024488 від 21.06.1994 та вкладкою до нього №087397 від 27.02.2002, копією довідки медико-соціальної (експортної) комісії серії КИО-1 №064411.

Окрім цього, факт роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження підтверджується записами в трудовій книжці БТ-І №1084486, відповідно до яких позич з 04.06.1985 по 20.07.1987 працював в ЖКУ Чорнобильської АЕС на посадах слюсарагазовика, слюсарасантехніка, слюсара по ремонту котельного обладнання (а.с.11).

Також, за особистий вклад по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та за активну участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 02.11.1988 ОСОБА_1 нагороджений почесною грамотою, а 24.04.1989 памятним знаком, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.12).

В матеріалах даної адміністративної справи міститься копія листа Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 07.06.2012 №967/03.03.01/10, надісланого Управлінню праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради щодо встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни (а.с.22). Відповідно до вказаного листа від 07.06.2012 №967/03.03.01/10 зазначено, що згідно розяснення Міністерства праці та соціальної політики України від 28.03.2006 №146/0/15-06/014 підставою для надання учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС статусу інваліда війни є довідки, що надаються управліннями з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, і підтверджують залучення особи до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зазначенням назви формування, терміну перебування у зоні відчуження та причинний зв'язок інвалідності із захворюванням, повязаним із цією аварією.

15.11.2017 Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації направив ОСОБА_1 інформаційну довідку (про участь у формуваннях ЦО) за №01.1-14/1776-10, згідно якої формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с.24).

Відповідач, відмовляючи в наданні ОСОБА_1М статусу інваліда війни, в листі від 08.12.2017 №1929/03/03-02 зазначив, що інформаційна довідка від 15.11.2017 №01.1-14/1776-10 не містить даних періоду з якого і по яке число позивач знаходився у зоні відчуження та назви формувань (а.с.26-27).

З огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06 червня 1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29 червня 1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26 квітня 1986 року, начальника ЦО УРСР від 28 квітня 1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29 квітня 1986 року № 01, від 30 квітня 1986 року № 2, від 04 травня 1986 року № 16, від 19 травня 1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони у квітні 1986 року, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.04.2017 у справі №К/800/11747/17.

З огляду на зазначене, відмова відповідача у встановленні позивачу статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує право позивача на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, оскільки ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії А №024488 від 21.06.1994 та вкладкою до нього №087397 від 27.02.2002, а також наявністю усіх необхідних документів, які підтверджують факт участі позивача у відповідні періоди у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем як субєктом владних повноважень суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни відповідно до пункту девятого частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є обґрунтованими.

Щодо вимоги про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради видати позивачу посвідчення інваліда війни, то суд вказує на таке.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302.

Відповідно до пункту 2 вказаного Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак «Ветеран війни інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії. У такому випадку суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зазначає, що позивачем надано як відповідачу, так і суду докази наявності підстав для встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, передбачених пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог також в частині вимог щодо зобов'язання відповідача видати позивачу посвідчення інваліда війни.

При цьому, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верхового Суду України від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради (код 05431213, вул. Свободи, 300, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) щодо відмови ОСОБА_1 (паспорт СС243300, вул. Свободи, 248/1, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради (код 05431213, вул. Свободи, 300, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) встановити ОСОБА_1 (паспорт СС243300, вул. Свободи, 248/1, м. Яремче, Івано-Франківської обл., 78500) статус інваліда війни з моменту звернення із заявою від 22.11.2017 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Яремчанської міської ради на підставі наданих документів відповідно до пункту девятого частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати ОСОБА_1 відповідне посвідчення інваліда війни.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.