Справа № 811/713/13-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року

Київ

справа №811/713/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2427/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у письмовому провадженні за матеріалами справи касаційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДВГЗ ДСНС) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року (судді Круговий О.О., Дадим Ю.М., Уханенко С.А.) у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області (далі - управління ПФУ) до Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону (правонаступником якого є ДВГЗ ДСНС) про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, та

встановив:

У лютому 2013 року управління ПФУ звернулося до суду з адміністративним позовом до ДВГЗ ДСНС про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 152 069 грн 69 коп.

Вимоги обґрунтовував тим, що відповідач відповідно до пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663), не виконав покладених на нього обов'язків, внаслідок чого виникла заборгованість з відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка, на думку позивача, підлягає стягненню.

Судами встановлено, що ДВГЗ ДСНС зареєстрований в управлінні ПФУ і є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), відповідач мав сплатити суму фактичних витрат за листопад-грудень 2012 року у сумі 152 069 грн 69 коп.

Зазначена сума сплачена не була, розрахунки фактичних витрат відповідач не оскаржив.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 11 червня 2013 року у задоволенні позову відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 26 лютого 2015 року постанову суду першої інстанції скасував та прийняв нову - про задоволення позову.

ДВГЗ ДСНС не погодився із постановою суду апеляційної інстанції і подав касаційну скаргу про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

На касаційну скаргу ДВГЗ ДСНС надійшов відзив позивача, у якому він просить відмовити у її задоволенні та залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Верховний Суд переглянув судове рішення в межах доводів касаційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 23 квітня 2013 року (справа № 21-113а13) виснував, що аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави вважати, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Враховуючи те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, прийнятий за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам гірничорятувального загону відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (за списком № 1), то висновок суду апеляційної інстанції про обов'язок відповідача щодо покриття таких витрат узгоджується з вимогами законодавства.

За наведених обставин колегія суддів визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому касаційну скаргу ДВГЗ ДСНС слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко