Справа № 755/2119/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/2119/18
У Х В А Л А

14 березня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_2 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах позивача подано апеляційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно частини другої статті 16, частини першої статті 57 КАС представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 КАС повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

З змістом частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги <…>; ордер <…>.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що документами, які підтверджують повноваження адвоката відповідача можуть бути ордер та договір про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно частини першої статті 1000 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

За змістом частини першої статті 1003 ЦК у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

З договору про надання послуг у сфері права /69.10/ № Ф-17.10.01 від 02 жовтня 2017 року, що укладений відповідачем з адвокатом ОСОБА_3, копію якого долучено до апеляційної скарги, неможливо встановити повноваженя адвоката на представництво інтересів конкретно у судах, зокрема адміністративної юрисдикції та апеляційної інстанції. З цього договору суд також не може встановити наявність у адвоката ОСОБА_3 повноважень на представництво відповідача саме з питань, пов'язаних із затриманням відповідача органами міграційної служби.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року (далі - Положення) ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом <…>.

Згідно долученого до апеляційної скарги ордеру серії КС № 196616 від 12.02.2018 органом, у якому надається правова допомога вказано Апеляційний адміністративний суд м. Києва. Ордеру на надання правової допомоги відповідачу у Київському апеляційному адміністративному суді матеріали справи не містять, а до апеляційної скарги долучено не було.

Окрім того, в порушення підпунктів 15.5, 15.6 пункту 15 Положення адвокатом в ордері не зазначено номер та дату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав, ким видане посвідчення адвоката, адресу робочого місця адвоката.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції не може прийняти договір та ордер, що доручені до апеляційної скарги як належні докази підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_3 на подання апеляційної скарги у даній справі в інтересах відповідача.

Орім того, в порушення пункту 8 частини другої, частини шостої статті 296 КАС в апеляційній скарзі не зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та підстави звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до частини другої статті 298 КАС до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити п'ятиденний строк з моменту вручення цієї ухвали протягом якого скаржник має право надати належні та допустимі докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, зазначити дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та вказати підстави звільнення від сплати судового збору. У разі якщо недоліки апеляційної скарги не буде усунуто, вона буде повернута скаржнику.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 57, 59, 169, 295, 296, 298 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року залишити без руху.

Встановити п'ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали протягом якого скаржник має право належні та допустимі докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, зазначити дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та вказати підстави звільнення від сплати судового збору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко