Справа № 297/96/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 березня 2018 року

Київ

справа №297/96/16-а

адміністративне провадження №Зі/9901/353/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 297/96/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково: постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року скасував; постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 4 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання дій та бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги на поховання пенсіонера протиправними, зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області вчинити необхідні дії для надіслання пенсійної справи померлої ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області, зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області вчинити необхідні дії для виплати ОСОБА_1 допомоги на поховання пенсіонера, його матері - ОСОБА_2, за місцем його перебування, залишив без змін; справу в частині позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області вчинити необхідні дії для обчислення та виплатити ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера, його матері ОСОБА_2, за місцем його перебування, направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

21 червня та 11 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли дві аналогічні за змістом заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі про розподіл судових витрат. У заяві просить стягнути з управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області на свою користь судові витрати в сумі 1222 грн 64 коп.

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз Л.Л. листом від 30 червня 2017 року витребувала справу з Берегівського районного суду Закарпатської області, ухвалою від 9 листопада 2017 року закінчила підготовку до розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення та призначила його до розгляду в судовому засіданні на 22 листопада 2017 року, яке не відбулося у зв'язку з призначенням судді-доповідача на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - Закон № 2147-VІІІ; КАС відповідно).

Для розгляду заяви ОСОБА_1 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02 січня 2018 року визначено новий склад суду: суддю-доповідача Гриціва М.І. та колегію суддів.

Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання розподілу судових витрат (в редакції закону, який діяв на момент постановлення рішення) були врегульовані положеннями статті 94 КАС.

Згідно з частинами першою, шостою цієї статті якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У цій справі суд касаційної інстанції ухвалою від 15 березня 2017 року не змінив рішення суду апеляційної інстанції і не прийняв нового, а скасував постанову апеляційного суду із направленням справи до суду тієї самої інстанції для продовження розгляду. За законом ухвалення такого рішення унеможливлює вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року), 252, 355 цього Кодексу (в редакції після 15 грудня 2017 року), -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко