Справа № 711/642/18
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції та інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови серії БР № 031274 від 20 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. за правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2018 року його було зупинено інспектором роти № 4 БУПП в місті Черкаси лейтенантом поліції ОСОБА_2 Причиною зупинки названо проїзд перехрестя бульв. Шевченка - вул. Чорновола на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Інспектором, відразу, на місці зупинки, складено постанову серії БР № 031274 від 20 січня 2018 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (зафіксованого не в автоматичному режимі) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що вказаного порушення Правил дорожнього руху ним допущено не було, оскільки, 20 січня 2018 року близько 10 год. 05 хв., він здійснив виїзд на перехрестя бул. Шевченка - вул. Чорновола на дозволений мигаючий зелений сигнал світлофора, який в ході завершення маневру (лівого повороту з бул. Шевченка на вул. Чорновола) змінився на жовтий. Дана обставина підтверджується також поясненнями свідка-очевидця даної події ОСОБА_3 та свідка-очевидця ОСОБА_4

Також зазначає, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, інспектор поліції дійшов помилкового висновку, що в його діях наявний склад даного адміністративного правопорушення, з огляду на дані відеозапису, які зафіксовані відеореєстратором в автомобілі інспектора, працюючому не в автоматичному режимі.

Крім того, в порушення норм ст.ст. 245, 278, 285 КУпАП, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення серія БР № 031274 від 20 січня 2018 року інспектором роти № 4 БУПП у м. Черкаси, лейтенантом поліції ОСОБА_2 не було проведено всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи з врахуванням всіх належних доказів у справі. При розгляді справи та прийнятті вказаної постанови, в порушення вимог ст.279 КУпАП не було роз'яснено права та обов'язки. Висновок інспектора про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, взагалі не мотивований, а в основу його були покладені докази, здобуті із порушенням вимог закону, зміст яких жодним чином не свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення.

Так, зазначає, що із змісту постанови серії БР № 031274 від 20 січня 2018 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, вбачається, що інспектором поліції дані про фіксацію правопорушення за допомогою технічних засобів відео- чи фото фіксації в ній не зазначені, як не зазначено і про те, яким саме засобом відео - чи фото фіксації було зафіксоване інкриміноване адміністративне правопорушення. Дана обставина, в свою чергу, також зумовлює висновок про те, що дані відеозапису, на які інспектор поліції посилався при винесенні оскаржуваної постанови, - є недопустимим доказом у справі, оскільки при його отриманні був порушений процесуальний порядок фіксації та закріплення доказу у справі.

За таких обставин, позивач вважає, що дії інспектора роти № 4 БУПП у місті Черкаси, лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення такою, що прийнята без повного та всебічного зясування обставин справи та з грубим порушенням норм Конституції та КУпАП, а тому, просить її скасувати.

Ухвалою від 29 січня 2018 року відкрито спрощене (письмове) провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов через канцелярію суду 15 лютого 2018 року, представник Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив, враховуючи, що відповідачем такий відзив був направлений на ім»я позивача 13.02.2018р., що підтверджуються даними списку №331 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Беручи до уваги зміст норм ст.ст. 171, 257 КАС України та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суддя вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без виклику учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених статтею 286 КАС України.

Вивчивши доводи позовної заяви, додані до неї документи та докази, а також доводи відповідача, викладені у відзиві на позов із наданими доказами, суддя встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови серії БР № 031274 від 20 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 20 січня 2018 року о 09 год. 54 хв. у м. Черкаси, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя бульв. Шевченка вул. Чорновола в м. Черкаси на заборонений жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух, чим порушив п. 8.7.3 (Ґ) ПДР, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обовязки і відповідальність субєктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, обєднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобовязані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 8.7.3 (Ґ) ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому, підпункт «Б» п. 2.3 Правил зобовязує водіїв механічних транспортних засобів бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5. Правил).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із нормами статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обовязку доведення, суддя прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому, не відповідають дійсності твердження позивача про те, що він проїхав перехрестя на миготливий жовтий сигнал світлофору, так як з дослідженого, шляхом перегляду оптичного диску з відеофіксацією вчиненого правопорушення вбачається, що автомобіль ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, очевидно здійснив проїзд перехрестя бульв. Шевченка вул. Чорновола на заборонений жовтий сигнал світлофору.

За таких обставин, суддя не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем правопорушення та надано беззаперечні та неспростовні докази цього.

Крім того, згідно за п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Суддя не може взяти до уваги обґрунтування позивача, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, йому, в порушення вимог ст. 279 КУпАП, інспектором не було розяснено прав та обовязків, оскільки це спростовується даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які досліджені під час вирішення даного спору.

Щодо обєктивної сторони адміністративного правопорушення, характерними є ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний звязок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Як вбачається з постанови серії БР № 031274 від 20 січня 2018 року про адміністративне правопорушення та з відеозапису, - обєктивна сторона вчиненого позивачем правопорушення полягає у тому, що 20 січня 2018 року у м. Черкаси, позивач, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя бульв. Шевченка вул. Чорновола на жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух, чим порушив п. 8.7.3 (Ґ) ПДР, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що змогло би спричинити створення аварійної обстановки, тобто примусити інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують і помякшують відповідальність, а згідно із ст. 280 КУпАП, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суддею не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні постанови БР № 031274 від 20 січня 2018 року, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема, - у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддею не вбачається. При цьому, суддя виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підстав викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про дорожній рух», ПДРУ, ЗУ «Про Національну поліцію», КУпАП, ст.ст. 5, 6, 8-10, 12, 73-78, 220, 241-246, 250, 257-262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАСУ, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_5