Справа № 133/278/18
Суддя: Воронюк В. А.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/278/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.03.2018 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору ГРПП Летичівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Кіданчука Дмитра Сергійовича, третя особа - Летичівський ВП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору ГРПП Летичівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Кіданчука Дмитра Сергійовича, третя особа - Летичівський ВП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він 28.01.2018 року приблизно о 10.25 годин дійсно керував транспортним засобом Фольцванген, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам'янка. В цей час, на 320 км цього автошляху, його автомобіль був зупинений працівником поліції з тих причин, що проходив місяць безпеки дорожнього руху. На законну вимогу інспектора він надав свідоцтво про реєстрацію автомобіля та посвідчення водія, але він, в свою чергу, став вимагати в талон обов'язкового проходження технічного контролю. Він намагався пояснити працівнику поліції, що даний автомобіль не підлягає обов'язковому проходженню техогляду, оскільки використовується з власних потреб і підпадає під категорію В. Однак, не незважаючи ні на що, інспектор все одно склав постанову, в якій зазначив, що він керував транспортним засобом, який нібито вчасно не пройшов обов'язковий технічний контроль, тим самим порушив п. 31.3 (б) ПДР України, за що ч. 3 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв'язку із чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі) серії БР № 619015 від 28.01.2018 року підлягає скасуванню.

Таким чином, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 619015 від 28.01.2018 р., винесену поліцейським сектору ГРПП Летичівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Кіданчуком Дмитром Сергійовичем.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначив, що згідно ст.. 35 ЗУ «Про Дорожній Рух»: обов'язковому технічному контролю не підлягають:

легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них - із строком експлуатації до двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонн, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку. Таким чином він вважає, що ним правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 619015 від 28.01.2018 р. поліцейським сектору ГРПП Летичівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Кіданчуком Дмитром Сергійовичем на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме те, що позивач 28.01.2018 р. о 10.25 год. в м. Вінниця, керував автомобілем Фольцванген, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам'янка, який вчасно не пройшов обов'язковий технічний контроль, тим самим порушив п. 31.3 (б) ПДР України (а.с. 10).

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.93 №3353- XII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) обов'язковому технічному контролю не підлягають:

легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012 № 137, якою затверджений Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до п.1 даного Порядку № 137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно положень п.З Порядку № 137 періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

В свою чергу у п.п.15 п.2 Порядку № 137 визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами-підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно- правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 15.04.2001 № 2344-ІІІ (в редакції на момент виникнення спірних відносин):

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

У п.3 Положенні про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 № 340 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії:

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Автомобіль, Фольцваген типу спеціальний вантажний фургон малотоннажний-В, повною масою 2800, підпадає під категорію транспортного засобу легковий, а у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обов'язковому технічному контролю не підлягає.

Оскільки автомобіль не використовується для комерційних цілей, не приносить прибутку то відповідно до правил дорожнього руху проходження технічного огляду не передбачено для даного автомобіля, по-скільки даний автомобіль має вантажопідйомність до 3,5 тонн позивач не займається підприємницькою діяльністю. Доказів, того що позивач займається підприємницької діяльність не було.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Таким чином, твердження поліцейського про порушення вимог ПДР України, є лише його суб'єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.10 Інструкції у графі «постановив» - уповноважена посадова особа зргану поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини другої ст.. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правовідношення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Твердження представника відповідача, що він є поліцейським СРПП № 4 Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та на момент складання оскаржуваної позивачем мав спеціальне звання старший сержант поліції, за яким згідно вищенаведених вимог ст.. 222 КУпАП та ст.. 81 ЗУ «Про Національну поліцію», станом на 28.01.2018 року мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч. 3 ст. ст.. 121 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже не відомо чи діяв він у межах своїх повноважень.

Отже, при розгляді справи поліцейський не роз'яснив права та обов'язки, не повідомив позивача про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.І ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за виняком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Відповідно до п.4 цієї статті суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних правах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказане вище свідчить про те, що поліцейський розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Відповідно до ч. 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (до яких слід відносити й адміністративні проступки) має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Таким чином, дотримання наведених норм є обов'язковим.

Проте, посадовою особою Державної патрульної поліції вказані положення не було дотримано, що дає підстави для висновку про допущене порушення права особи на захист, що в свою чергу, є самостійною та достатньою підставою для скасування винесеної постанови як незаконної та необґрунтованої.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого рішення про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП було неправомірним, а тому постанова серії БР № 619015 від 28.01.2018 року підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст. ст. 268, 280, 283, 288 КУпАП, ст. 286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 619015 від 28.01.2018 року.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 121 КУпАП закрити.

На постанову може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст постанови буде виготовлений 16 березня 2018 року.

суддя підпис В.А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

Дата документу 13.03.2018 року.