Справа № 800/542/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2018 Київ П/9901/123/18 800/542/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Бившевої Л.І. (головуючий суддя), Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., Шипуліної Т.М., Юрченко В.П., розглянув у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

секретар судового засідання Савченко А.А.,

представник позивача ОСОБА_7,

представник відповідача Погребняк С.П.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_6 24.11.2017 подав до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції позов, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18.10.2017 № 204дп-17; визнати дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними та зобов'язати закрити дисциплінарне провадження № 11/2/4-214дс-105дп-17 щодо прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_6 вважає, що рішення відповідача від 18.10.2017 № 204дп-17 є незаконним, оскільки відповідач за відсутності рішення суду, діючи не в межах наданих йому повноважень, встановив наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку та зробив незаконний висновок про його винуватість.

Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

відповідач порушив принцип презумпції невинуватості, оскільки притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутності його вини, встановленої судовим рішенням. Позивач зазначає, що відповідач не мав повноважень встановлювати факт порушення позивачем вимог статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті ним як процесуальним прокурором у кримінальному провадженні процесуальних рішень, у тому числі про перекваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки такі дії, як перевищення влади, службових повноважень, зловживання службовим становищем, службове підроблення, несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах тощо, підпадають під диспозиції статей Кримінального кодексу України, а встановлювати вину особи у вчиненні таких дій має тільки суд. При цьому позивач посилається на положення пунктів 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», пункту 7 розділу І Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

згідно з дисциплінарною скаргою підставою було визначено порушення позивачем вимог пункту 4 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру), хоча згідно з розділом 4 дисциплінарної скарги вона подана з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків та грубого порушення правил прокурорської етики. Позивач зазначає, що наведене позбавило його можливості належно підготуватися до захисту прав та законних інтересів, оскільки з часу прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження до отримання позивачем скарги та висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку пройшло більше двох місяців і протягом цього часу йому не було відомо з яких саме підстав він притягається до дисциплінарної відповідальності;

відповідач повідомив позивача про дату, час і місце проведення засідання з порушенням строку, встановленого у пункті 34 розділу ІІІ Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, пізніше як за 10 днів до дня проведення такого засідання;

у скарзі Прокуратури Закарпатської області від 02.08.2017 про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, поданої за результатами проведеного Генеральною інспекцією Генеральної прокуратури України службового розслідування від 15.05.2017, скаржник посилається на висновок цього службового розслідування. Разом з тим у скарзі не зазначено, що фактично проводилось два службових розслідування і дисциплінарна скарга подана за результатом останнього службового розслідування від 15.05.2017 (щодо законності прийнятого позивачем рішення щодо перекваліфікації кримінального правопорушення), проте в основу дисциплінарної скарги покладено висновки першого службового розслідування (щодо порушення порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і винесення фактичного процесуального рішення - постанови), за результатами якого до позивача фактично були застосовані заходи випливу матеріального характеру та переведення на іншу посаду;

правильність рішення щодо перекваліфікації кримінального правопорушення вправі вирішувати тільки суд при винесенні обвинувального чи виправдувального вироку за обвинуваченням особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Кримінальне провадження № 0001062, щодо якого відповідач встановив порушення позивачем статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України, на цей час перебуває у провадженні Тячівського районного суду на стадії судового розгляду;

відповідач при прийнятті спірного рішення не врахував того факту, що згідно зі статтею 36 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється;

відповідач порушив вимоги пункту 47 розділу ІІІ Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, оскільки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_11 не заявив самовідвід. Так, на час розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги слідчий в особливо важливих справах СВ СУ у межах кримінального провадження № 00000173 здійснював досудове розслідування, зокрема, 16.11.2016 провів слідчу дію: огляд місця події - службового кабінету позивача в Тячівській місцевій прокуратурі, в ході якої виявив та вилучив постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001062, матеріали наглядового провадження у цьому кримінальному провадженні та системний блок службового комп'ютера, в якому встановлено електронну базу ЄРДР. Викладене давало підстави сумніватися у неупередженості та об'єктивності цього члена комісії;

відповідач порушив процедуру розгляду дисциплінарного провадження, оскільки в порушення частини п'ятої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» здійснив розгляд не на засадах змагальності, об'єктивності та неупередженості. Про це свідчить те, що пояснення позивача детально не описані в описовій частині спірного рішення, позивач повідомлений про засідання тільки за 5 днів, питання про самовідвід вказаного члена комісії не вирішувалось;

відповідач порушив вимоги статті 48 Закону України «Про прокуратуру», оскільки спірне рішення не містить інформації щодо кількості голосів членів комісії «за» чи «проти», щодо оцінки характеру проступку, його наслідків, особи прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову просить відмовити в його задоволенні повністю. Вважає, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі законодавства, в межах наданих повноважень та з додержанням відповідної процедури.

Відповідач зазначає такі аргументи проти позиції позивача:

дисциплінарне провадження щодо прокурора ОСОБА_6 відкрито відповідно до вимог частини третьої статті 46 Закону України «Про прокуратуру»;

у дисциплінарній скарзі підставами для дисциплінарної відповідальності прокурора ОСОБА_6 зазначені пункти 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, грубе порушення правил прокурорської етики); дисциплінарний проступок полягав у тому, що позивач, будучи прокурором та процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0001062 за частиною четвертою статі 296 Кримінального кодексу України, за відсутності правових підстав (без прийняття відповідного процесуального рішення та оформлення його постановою) змінив у картці «Правопорушення» ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення - його кваліфікацію з частини четвертої на частину першу статті 296 Кримінального кодексу України. Пункт 4 частини першої цієї статті (порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру) не був підставою, зазначеною у дисциплінарній скарзі;

позиція позивача про те, що відповідач не мав права встановлювати порушення позивачем вимог статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України з огляду на принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не ґрунтується на матеріалах дисциплінарного провадження та спірному рішенні, оскільки у рішенні такі порушення не встановлювались;

відповідач дотримався вимог частини першої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 34 Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, оскільки повідомлення про час та місце проведення засідання надіслав позивачу листом від 05.10.2017 № 11/2/4-214дс-105дп-17-2150вих-167, не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання;

відповідач проаналізував та взяв до уваги надіслані позивачем пояснення у дисциплінарному провадженні, що підтверджується посиланням у тексті рішення комісії на четвертому аркуші;

відповідач при прийнятті спірного рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не приймав рішення про законність чи незаконність прийнятого ним рішення у кримінальному провадженні;

спірне рішення відповідає вимогам статті 48 Закону України «Про прокуратуру»;

позивач не був позбавлений можливості належно підготуватися до захисту своїх прав та інтересів, оскільки рішення про відкриття дисциплінарного провадження від 08.08.2017 було направлено йому у той же день, що підтверджується листом від 08.08.2017 № 11/2/4-214дс-105дп-17-735вих-17. Позивач надав пояснення 02.10.2017, у яких виклав свою позицію. Копія дисциплінарної скарги разом з висновком надіслані позивачу у відповідності до вимог частин першої і другої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» листом від 05.10.2017 № 11/2/4-214дс-105дп-17-2150вих-17;

позивач своєю заявою від 17.10.2017 відмовився брати участь у засіданні 18.10.2017 і не заявляв відводу члену комісію ОСОБА_11, тому підстав розглядати питання про відвід члена комісії ОСОБА_11 не було;

відповідач в рамках здійснення дисциплінарного провадження розглядав дисциплінарну скаргу прокурора про вчинення позивачем дисциплінарного проступку і не вирішував питання його винуватості у вчиненні злочину;

вимоги позивача про скасування рішення відповідача та зобов'язання закрити дисциплінарне провадження є безпідставними, оскільки відповідно до статті 47 Закону України «Про прокуратуру» на засіданні комісія розглядає лише висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30.11.2016 відкрив провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) позовні заяви в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд ухвалою від 09.01.2018 прийняв до провадження справу та призначив її до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 05.02.2018. У судовому засіданні 05.02.2018 Верховний Суд оголосив перерву до 05.03.2018, 16.00 год.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Прокурор Закарпатської області звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів з дисциплінарною скаргою від 02.08.2017 № 11-424 вих. 17 про вчинення прокурором Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_13 дисциплінарного проступку. Копія скарги наявна в матеріалах справи.

Підставою для дисциплінарної відповідальності у дисциплінарній скарзі визначено пункти 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» - невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків та грубе порушення правил прокурорської етики відповідно.

У скарзі зазначено, що ОСОБА_6, будучи процесуальним керівником - прокурором у кримінальному провадженні № 0001062, а отже реєстратором і користувачем ЄРДР, маючи доступ до цього реєстру, за допомогою особистого електронного ключа доступу та особистого паролю 21.10.2016 у особистому комп'ютері, який використовувався як службовий та в якому встановлено електронну базу ЄРДР, за відсутності для цього правових підстав змінив у картці «Правопорушення» реєстру відомості про кримінальне правопорушення, а саме: змінив кваліфікацію кримінального правопорушення з частини четвертої на частину першу статті 296 Кримінального кодексу України, тобто вніс відомості про прийняте процесуальне рішення у кримінальному провадженні про зміну кваліфікації кримінального правопорушення. При цьому внесенню таких змін до Єдиного реєстру досудових розслідувань не передувало прийняття відповідного процесуального рішення та оформлення його процесуальним документом - постановою. Постанова про зміну правової кваліфікації створена ОСОБА_6 лише 31.10.2016.

За змістом дисциплінарної скарги в основу скарги покладено висновок повторного службового розслідування від 15.05.2017. в ході якого перевірялось питання дотримання прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вимог чинного законодавства при користуванні системою Єдиного реєстру досудових розслідувань та внесення в нього відомостей про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001062 та законність винесення з цього приводу процесуального рішення в ході здійснення у ньому процесуального керівництва.

У цьому висновку встановлено, що ОСОБА_6, обіймаючи посаду прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, відповідно до розподілу обов'язків та повноважень, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, керівником цієї прокуратури був визначений старшим прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0001062.

У ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_6 вчинив при користуванні ЄРДР дії щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за відсутності відповідного рішення, а також щодо передчасного та незаконного винесення постанови від 21.10.2016 про зміну правової кваліфікації правопорушення з частини четвертої на частину першу статті 296 Кримінального кодексу України.

Скаржник вважає, що наведене свідчить про вчинення ОСОБА_6 порушення вимог пункту 1 глави 3 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, та статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України. У діях ОСОБА_6, які виразились у порушеннях вказаних норм законів, убачаються ознаки дисциплінарного проступку, що відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» є підставами для дисциплінарної відповідальності прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Архіпов В.І. прийняв рішення від 08.08.2017 № 214дс-17 про відкриття дисциплінарного провадження стосовно прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6

За результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Архіпов В.І. склав висновок від 05.10.2017 № 11/2/4-214дс-105др-17 про наявність у діях прокурора ОСОБА_6 при внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань змін щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за відсутності процесуального рішення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Копію рішення від 08.08.2017 № 214дс-17 про відкриття дисциплінарного провадження направлено позивачу 09.08.2017 разом із супровідним листом від 08.08.2017 №11/2/4-214дс-105дп-17-735вих-17, що підтверджується відтиском штемпелю Управління документального забезпечення Генеральної прокуратури України «вихідна кореспонденція» на цьому листі, копія якого долучена до матеріалів справи.

Прокурор Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 надав до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів пояснення від 02.10.2017, копія яких міститься в матеріалах справи, в яких, серед іншого, вказав, що 21.10.2016 ним прийнято рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України на частину першу статті 296 цього Кодексу. Рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення прийнято з урахуванням норм Кримінального процесуального кодексу України щодо повноважень прокурора у процесуальній діяльності, а також виходячи із судової практики щодо розгляду таких кримінальних проваджень, власного досвіду. Рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення прийнято 21.10.2017 шляхом внесення відповідних відомостей до ЄДРД у картку «правопорушення», однак через велику завантаженість у роботі, а саме участь у жовтні 2016 року в середньому у 8-10 судових засіданнях щодня, підтримання обвинувачення в тяжких і особливо тяжких злочинах, а також виконання інших обов'язків згідно з розподілом, вжиття ним заходів щодо закінчення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, в яких він здійснював процесуальне керівництво, що позбавило фізичної можливості виготовити і роздрукувати сам процесуальний документ - постанову, такий документ був виготовлений після внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Кримінальне провадження скеровано до суду і рішення про наявність чи відсутність у діях суб'єкта ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, чи іншого злочину, буде прийнято судом.

Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у листі від 05.10.2017 № 11/2/4-214дс-105дп-17-2150вих-17 повідомила ОСОБА_6 про те, що відповідно до вимог частини першої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 115 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на засіданні комісії 18.10.2017 о 10.00 год. буде розглядатися висновок про відсутність дисциплінарного проступку прокурора. Також позивачу направлено копію дисциплінарної скарги та висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора, що підтверджується відтиском штемпелю Управління документального забезпечення Генеральної прокуратури України «вихідна кореспонденція» від 06.10.2017 на цьому листі, копія якого долучена до матеріалів справи.

Прокурор Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 надав до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заяву від 17.10.2017 про те, що він не буде брати участі у засіданні, надані ним 02.10.2017 пояснення підтримує в повному обсязі, копію дисциплінарної скарги та висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора отримав та ознайомлений.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів прийняла рішення від 18.10.2017 № 204дп-17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_13.». Згідно з цим рішенням прокурора ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів виходила з того, що ОСОБА_6, займаючи посаду прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, будучи старшим прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0001062 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, та будучи реєстратором і користувачем Єдиного реєстру досудових розслідувань, 21.10.2016 о 18.08 год. у приміщенні Тячівської місцевої прокуратури, в особистому кабінеті, який використовувався як службовий та у якому встановлено електронну базу Єдиного реєстру досудових розслідувань, за допомогою електронного ключа доступу та особистого пароля змінив у картці «Правопорушення» реєстру відомості про кримінальне правопорушення - кваліфікацію кримінального правопорушення з частини четвертої на частину першу статті 296 Кримінального кодексу України без правових на те підстав. Внесенню таких змін не передувало ні прийняття ним особисто, ні слідчим відповідного процесуального рішення та оформлення його процесуальним документом (постановою). Постанова про зміну правової кваліфікації створена тільки 31.10.2016, що підтверджується висновком комп'ютерно-технічної експертизи. Оскільки ця постанова винесена ОСОБА_6 з порушенням вимог статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України Прокуратура Закарпатської області постановою від 12.05.2017 її скасувала. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку, що ОСОБА_6 вчинив дії, які свідчать про неналежне виконання службових обов'язків, порушивши вимоги Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статей 2, 9, 36 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з наказом Тячівської місцевої прокуратури від 26.09.2016 № 29 «Про розподіл обов'язків між прокурорськими працівниками Тячівської місцевої прокуратури» прокурор ОСОБА_6., зокрема, бере участь у кримінальному провадженні, здійснює процесуальне керівництво при провадженні Тячівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення, а також забезпечує достовірність відображення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей щодо кримінальних правопорушень, осіб, які їх вчинили та прийнятих під час досудового розслідування рішень.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Згідно зі статтею 44 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Частина друга статті 45 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону України «Про прокуратуру» після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Частина 10 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини 11 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Згідно з частинами першою та другою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання. До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Відповідно до частини третьої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з'явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Частиною четвертою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Частиною п'ятою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Згідно з частиною шостою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право, зокрема, за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, подавати заяву про його відвід.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Згідно з частиною третьою статті 48 Закону України «Про прокуратуру» при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Частиною першою статті 49 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків, а відповідно до пункту частини першої цієї статті - за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про прокуратуру» функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами.

Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом. Під час здійснення повноважень, пов'язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону (частини перша та третя статті 17 Закону України «Про прокуратуру»).

Частиною першою статті 25 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов'язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Частиною першою статті 36 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з частиною другою статті 36 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; в необхідних випадках - особисто проводити процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

Згідно з частинами першою та третьою статті 110 Кримінального процесуального кодексу України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Згідно з частиною першою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною другою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Генеральна прокуратура України наказом від 06.04.2016 № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, затвердила Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр).

Цим положенням визначаються основні засади ведення Реєстру.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань Реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 3 глави 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення, зокрема: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження.

Пунктом 8 глави 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань визначено, що Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є, зокрема: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; час та дату повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279 КПК України); інші відомості, передбачені первинними обліковими документами.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, зокрема унесення інших відомостей, передбачених первинними обліковими документами, здійснюється упродовж 24 годин з моменту прийняття процесуального рішення.

Пункт 3 глави 5 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вноситься до Реєстру з урахуванням усіх правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа.

Відповідно до пункту 1 глави 8 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей проводиться шляхом внесення Реєстратором оновлених даних до відповідного пункту електронного контуру картки.

У пунктах 1 та 2 розділу VII Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань Реєстратор є відповідальною особою за своєчасність, повноту та об'єктивність внесених до Реєстру відомостей згідно з чинним законодавством. Реєстратори та Користувачі відповідають за порушення вимог цього Положення, втрату, пошкодження електронних ключів доступу та незаконне втручання в роботу Реєстру згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, діяльність Комісії ґрунтується на принципах верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об'єктивності, змагальності.

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурорів визначається у главі 5 «Дисциплінарна відповідальність прокурорів» розділу IV «Особливості розгляду питань, віднесених до компетенції комісії» Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017.

Відповідно до пункту 116 глави 5 розділу IV вказаного Положення повідомлення про час та місце проведення засідання Комісії має бути надіслано не пізніше як за десять днів до дня проведення засідання.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Застосовані судом норми права свідчать, що функції прокуратури України, зокрема з нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, здійснюються прокурорами.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів.

Суб'єктом дисциплінарного проступку, за який Законом України «Про прокуратуру» передбачена дисциплінарна відповідальність, є прокурор.

У разі установлення обставин, що свідчать про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має повноваження прийняти рішення у дисциплінарному провадженні про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів може притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків.

Установлені судом обставини свідчать, що ОСОБА_6 є прокурором, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 001062. ОСОБА_6 мав статус Реєстратора Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Досліджуючи питання щодо наявності/відсутності вчинення позивачем як прокурором, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 001062, дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службових обов'язків, суд зважає на таке.

Прокурор ОСОБА_6., здійснюючи нагляд у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 001062, зобов'язаний був здійснювати свої повноваження у межах, визначених законом. Самостійно приймаючи рішення про порядок здійснення таких повноважень, прокурор ОСОБА_6. зобов'язаний був керуватися положеннями закону, виконуючи обов'язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. Також прокурор ОСОБА_6. у зазначеному кримінальному провадженні мав обов'язки Реєстратора Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак, був відповідальною особою за своєчасність, повноту та об'єктивність внесених до Реєстру відомостей. Обов'язки реєстратора є службовими обов'язками прокурора, що мали виконуватися у відповідності до норм Кримінального процесуального кодексу України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом статті 110 Кримінального процесуального кодексу України всі рішення прокурора є процесуальними рішеннями, що приймаються у формі постанови. Постанова прокурора є обов'язковою для виконання.

Установлені судом обставини свідчать, що станом на час вчинення прокурором ОСОБА_6. - Реєстратором Єдиного реєстру досудових розслідувань, дій з внесення 21.10.2016 у картку «Правопорушення» цього реєстру відомостей про зміну кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 001062 відповідне рішення у формі постанови не приймалось,, а відтак не мало статусу процесуального рішення, обов'язкового до виконання.

Системний аналіз положень статті 110 Кримінального процесуального кодексу України та пункту 1 глави 3 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить, що унесення відомостей до Реєстру щодо зміни у картку «Правопорушення» кваліфікації кримінального правопорушення має бути здійснено упродовж 24 годин з моменту прийняття процесуального рішення - відповідної постанови прокурора. За відсутності такого процесуального рішення у реєстратора відсутні правові підстави вносити зазначені зміни до Реєстру.

Унесення прокурором - реєстратором Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей до цього реєстру за відсутності відповідного процесуального рішення є неналежним виконанням службових обов'язків, що є дисциплінарним проступком, за який прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач з дотриманням процедури розгляду дисциплінарної скарги прийняв правомірне рішення про притягнення прокурора ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків. Спірне рішення відповідача відповідає вимогам частини шостої статті 48 Закону України «Про прокуратуру».

Оцінюючи аргумент позивача про те, що відповідач не мав права притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинені позивачем дії за відсутності відповідного судового рішення про встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, як то: перевищення влади, службових повноважень, зловживання службовим становищем, службове підроблення, несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах, суд зазначає таке.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за статтями 43, 44, 45 Закону України «Про прокуратуру» має повноваження здійснювати дисциплінарне провадження щодо прокурорів і притягувати прокурора до дисциплінарної відповідальності з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків. Для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок як невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має установити факт діяння, яке б полягало у невиконанні чи неналежному виконанні службових обов'язків. При цьому обов'язкова наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винною у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого б передбачав відповідні діяння, не є умовою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про прокуратуру». Так, відповідач установив наявність дисциплінарного проступку, який полягав у неналежному виконанні прокурором службових обов'язків, при цьому не вдавався до оцінки правильності здійсненої прокурором перекваліфікації кримінального правопорушення у межах кримінального процесу, а відтак, не вийшов за межі наданих йому законом повноважень. Відповідач не порушив вимог частини першої статті 45 Закону України «Про прокуратуру», пункту 7 розділу І Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, та пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на що вказує позивач.

Доводи позивача про те, що посилання в рішенні про відкриття дисциплінарного провадження на пункт 4 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру», яким передбачено такий дисциплінарний проступок як порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, позбавило позивача можливості належно підготуватися до захисту прав та законних інтересів, спростовується установленими судом обставинами, які свідчать, що позивач правильно розумів суть дисциплінарного проступку, за яким фактично відповідач здійснював дисциплінарне провадження, про що надав відповідачу пояснення, в яких виклав заперечення проти аргументів, викладених у дисциплінарній скарзі щодо дисциплінарного проступку, передбаченого у пункті 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» - невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків. Окрім того, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів здійснювала розгляд дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, передбаченого у пунктах 1, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Оцінюючи аргумент позивача про те, що відповідач повідомив його про дату, час і місце проведення засідання з порушенням строку, встановленого у пункті 34 розділу ІІІ Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, пізніше як за 10 днів до дня проведення такого засідання, суд зважає на таке.

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурорів визначається у главі 5 «Дисциплінарна відповідальність прокурорів» розділу IV «Особливості розгляду питань, віднесених до компетенції комісії» Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017.

Відповідно до пункту 116 глави 5 розділу IV вказаного Положення повідомлення про час та місце проведення засідання Комісії має бути надіслано не пізніше як за десять днів до дня проведення засідання.

Відповідач надіслав позивачу повідомлення про час та місце проведення засідання (лист від 05.10.2017 № 11/2/4-214дс-105дс-105дп-17-2150вих-17, зареєстрований в управління документального забезпечення як вихідна кореспонденція 06.10.2017) не пізніш як за десять дня до дня проведення засідання, призначеного на 18.10.2017 о 10.00 год.

Доводи позивача про те, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_11 повинен був заявити самовідвід, а Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів - відвести його, суд знаходить непереконливими. При цьому суд бере до уваги, що за змістом частини шостої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право, зокрема, за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід. Прокурор ОСОБА_6. повідомив Вищу кваліфікаційну комісію прокурорів про те, що не буде брати участі в засіданні та не подав заяви про відвід такого члена Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів із наведеними обґрунтуваннями наявності сумніву в неупередженості та об'єктивності члена комісії. У суду відсутні підстави вважати, що у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів були підстави для сумніву у неупередженості та об'єктивності її складу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 72-78, 241-246, 250, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 12.03.2018.

Судді Л.І. Бившева

Верховного Суду

І.А. Васильєва

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна

В.П. Юрченко