Справа № 808/2548/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року о/об 12 год. 20 хв.Справа № 808/2548/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності б/н від 01.08.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 1519/08-01-10-04 від 15.12.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» (далі по тексту позивач або ТОВ «НВО «Укрпромекологія») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10 травня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що податковим органом проведено перевірку позивача за наслідками якої 10 травня 2017 року відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» винесено податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» не погоджується з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони винесені на підставі протиправних та необґрунтованих висновків, викладених у акті перевірки від 13 квітня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що перевіркою не підтверджено факт придбання TOB «НВО «Укрпромекологія» товарів у TOB «Бізнес Абсолют» () у листопаді 2016р., а також у TOB «Лілі-Роуз» (), TOB «Прот ОСОБА_3» () та TOB «Маріот Компані» () у грудні 2016 року, так як такі товари фактично не постачалися зазначеними контрагентами. Таким чином, в первинних документах, виписаних TOB «Бізнес Абсолют» (), TOB «Лілі-Роуз» (), TOB «Прот ОСОБА_3» () та TOB «Маріот Компані» () на адресу ТOB «НВО «Укрпромекологія», відображені господарські операції, які фактично не відбувались.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19 червня 2017 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк до 19 липня 2017 року для усунення недоліків.

28 серпня 2017 року суддею Нестеренко Л.О. провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 19 вересня 2017 року.

05 жовтня 2017 року суддею Татариновим Д.В. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначення судового засідання на 31 жовтня 2017 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до 12 грудня 2017 року.

12 грудня 2017 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року провадження у справі зупинено до 20 лютого 2018 року.

20 лютого 2018 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 20 лютого 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» 05 лютого 2001 року зареєстроване, як юридична особа за адресою: 69032, м.Запоріжжя, вул. Доківська, буд.3, ідентифікаційний код 31329313.

На підставі направлення, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області від 29 березня 2017 року № 631, на підставі направлення, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області від 03 квітня 2017 року № 650 згідно з вимогами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України (далі по тексту ПК України) та відповідно до наказів ГУ ДФС у Запорізькій області від 29 квітня 2017 року №781 та від 04 квітня 2017 року № 856 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Укрпромекологія» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Бізнес Абсолют» () за листопад 2016 року, ТОВ «Лілі-Роуз» (), ТОВ «Прот ОСОБА_3» () за грудень 2016 Арку та з ТОВ «Маріот Компані» () за грудень 2016 року, сума ПДВ по взаємовідносинах з яким включена до податкового кредиту податкової Декларації з ПДВ за січень 2017 року, та податку на прибуток за 2016 рік при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «Бізнес Абсолют» () у листопаді 2016 року, TOB «Лілі-Роуз» () та TOB «Маріот Компані» () у грудні 2016 року за період з 01 листопад 2016 року по 31 грудень 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено ОСОБА_4 перевірки №223/08-01-14-06/31319313 від 13 квітня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Укрпромекологія» (код за ).

ОСОБА_4 перевірки №223/08-01-14-06/31319313 від 13 квітня 2017 року встановлено:

підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 ПК України в результаті чого ТОВ «НВО «Укрпромекологія» занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету на суму 2 135 650 грн.. у т.ч. за періодами:

- листопад 2016 року - 1 218 440,00 грн.

- грудень 2016 року - 768 710,00 грн.

- січень 2017 року - 148 500,00 грн.

пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України в результаті чого ТОВ «НВО «Укрпромекологія» занижено податок на прибуток підприємства, який підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік на суму 1 714 950 грн.

Не погодившись з вказаними висновками, ТОВ «НВО «Укрпромекологія» звернулось до ГУ ДФС у Запорізькій області з письмовими запереченнями на акт перевірки № 223/08-01 -14-06/31329313 від 13 квітня 2017 року, проте, за результатами розгляду вказаних заперечень, висновки акту № 223/08-01- 14-06/31329313 від 13 квітня 2017 року були залишені без змін, про що підприємство було повідомлено листом від 03 травня 2017 року № 4503/08-01-14-06-13.

На підставі ОСОБА_4 перевірки №223/08-01-14-06/31319313 від 13 квітня 2017 року податковим органом 13 квітня 2017 року стосовно позивача прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким ТОВ «НВО «Укрпромекологія» збільшено суму податкових зобовязань з податку на прибуток у сумі 1 714 950,00 та застосовані штрафні санкції у сумі 428 7373,50 грн.

- № НОМЕР_2, яким ТОВ «НВО «Укрпромекологія» збільшено суму податкових зобовязань з податку на додану вартість у сумі 2 135 650,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 1 067 825,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, ТОВ «НВО «Укрпромекологія» звернулося до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає податкові повідомлення-рішення, необґрунтованим, та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

До суду позивачем надано первинні документи які підтверджують здійснення господарських операцій зі своїми контрагентами:

1. По взаємовідносинам з TOB «Бізнес Абсолют» надано:

- - копія договору поставки № 0606 від 06 червня 2016 року з TOB «Бізнес Абсолют»

- копії специфікацій № 4, № 5, № 6 та № 7 до договору поставки № 0606 від

- 06 червня 2016 року;

- копії паспортів якості;

- копії видаткових накладних;

- копії товарно-транспортних накладних;

- копії податкових накладних;

- Копії платіжних доручень;

2. По взаємовідносинам з ТОВ «Лілі-Роуз» надано:

- копію договору поставки № 26-12/16 від 26 грудня 2016 року з ТОВ «Лілі-Роуз»;

- копію додаткової угоди № 1 до договору поставки № 26-12/16 від 26 грудня 2016 року;

- копії специфікацій № 1 та № 2 до договору поставки № 26-12/16 від 26 грудня 2016 року;

- копію сертифікату якості;

- копію листа № 0602-2 від 06 лютого 2017 року;

- копії видаткових накладних;

- копії товарно-транспортних накладних;

- копії податкових накладних;

- копії платіжних доручень;

- 3. По взаємовідносинам з ТОВ «Прот ОСОБА_3» надано:

- копію договору поставки № 10612 від 16 грудня 2016 року з ТОВ «Прот ОСОБА_3»;

- копії специфікацій № 1, № 2 та № 3 до договору поставки № 10612 від 16 грудня 2016 року;

- копії видаткових накладних;

- копії товарно-транспортних накладних;

- копії податкових накладних;

4. По взаємовідносинам з ТОВ «Маріот Компані» надано:

- копію договору поставки № 16/20-12 від 20 грудня 2016 року з ТОВ «Маріот Компані»;

- копію додаткової угоди № 1 до договору поставки № 16/20-12 від 20 грудня 2016 року;

- копії специфікацій № 1 та № 2 до договору поставки № 16/20-12 від 20 грудня 2016 року;

- копію сертифікату якості;

- копії видаткових накладних;

- копії товарно-транспортних накладних;

- копії податкових накладних;

5. По взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 надано:

- копію договору надання послуг № 01-10 від 01 жовтня 2015 року з ФОП ОСОБА_5;

- копію акту надання послуг;

- копію податкової накладної;

- копію платіжного доручення;

6. По взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_6 надано:

- копію договору надання послуг № 01-09 від 01 вересня 2015 року з ФОП ОСОБА_6;

- копії актів надання послуг;

- копії платіжних доручень;

7. По взаємовідносинам з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім..ОСОБА_7» надано:

- копію договору № 16-0042-02 від 12 січня 2016 року з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім..ОСОБА_7»;

- копію змін до договору № 16-0042-02 від 12 січня 2016 року;

- копію додаткової угоди № 1 до договору № 16-0042-02 від 12 січня 2016 року;

- копії специфікацій № 6 та № 7 до договору № 16-0042-02 від 12 січня 2016 року;

- копії видаткових накладних, сертифікатів якості та товарно-транспортних накладних;

- копії платіжних доручень;

- копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за листопад 2016 року - січень 2017 року;

- 8. По взаємовідносинам з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» надано:

- копія договору № АМК-1375-2015-пст від 22 грудня 2015 року з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат»;

- копії специфікацій № 18, № 19 та № 20 до договору № АМК-1375-2015-пст від 22 грудня 2015 року;

- копію угоди від 16 листопада 2016 року до договору № АМК-1375-2015-пст від 22 грудня 2015 року;

- копію угоди № АМК-1611-2016-СГЛ від 07 грудня 2016 року до договору № АМК-1375-2015-пст від 22 грудня 2015 року;

- копію додаткової угоди № 1 до угоди № АМК-1611-2016-СГЛ від 07 грудня 2016 року до договору № АМК-1375-2015-пст від 22 грудня 2015 року;

- копії видаткових накладних, сертифікатів якості та податкових накладних;

- копії платіжних доручень;

- копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за листопад 2016 року - лютий 2017 року;

Також до суду надано:

- копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06 квітня 2001 року;

- копію зведеного акту вартості будівель та споруд;

- копію реєстраційного посвідчення на нерухоме майно;

- копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно;

- копію акту готовності об'єкта до експлуатації від 04 листопада 2010 року;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 0112/16 від 01 грудня 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 1512/16 від 15 грудня 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 0212/16 від 02 грудня 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 0211/16 від 02 листопада 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 1011/16 від 10 листопада 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди нерухомого майна № 3110/16-3 від 31 жовтня 2016 року з додатками;

- копію договору суборенди складу № 14 від 03 жовтня 2016 року з додатками;

- копію платіжних доручень № 86 від 08 листопада 2016 року, № 89 від 10 листопада 2016 року, № 101 від 18 листопада 2016 року та № 104 від 24 грудня 2016 року;

- копії податкових накладних № 2 від 08 листопада 2016 року, № 3 від 10 листопада 2016 року, № 4 від 18 листопада 2016 року та № 5 від 24 листопада 2016 року;

- копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2016 року по контрагенту ФОП ОСОБА_5;

- копію податкового розрахунку форми 1ДФ за 1 квартал 2017 року та квитанції № 2;

- копію податкового розрахунку форми 1 ДФ за 2 квартал 2017 року та квитанції № 2;

- копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2016 року - квітень 2017 року по контрагенту ФОП ОСОБА_6

Оглянувши зазначені документи суд зазначені первинні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» суд зазначає наступне.

1. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону та пункту 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.15 та пунктом 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

ОСОБА_3, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Документи, які надані позивачем суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагенту.

2. Щодо реальності вчинених операцій між позивачем TOB «Бізнес Абсолют», ТОВ «Лілі-Роуз», ТОВ «Прот ОСОБА_3» та ТОВ «Маріот Компані», - суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час перевірки перевіряючими встановлено та підтверджено, що жодне з підприємств-контрагентів, відносини з якими були предметом перевірки, не було ліквідовано або припинено, у кожного з цих підприємств свідоцтва платників ПДВ є діючими.

Податковий орган в ОСОБА_4 перевірки зазначає про те, що у контрагентів позивача відсутнє право на користування складськими приміщеннями в якості пунктів навантаження в товарно-транспортних накладних наданих до перевірки.

Суд звертає увагу податкового органу, що Податковий кодекс не зобовязує позивача перевіряти документи на право володіння/користування складськими приміщеннями його контрагентами.

Щодо зазначеного в акті перевірки про адресу зазначену в товарно-транспортних накладних, то суд зазначає, про те що позивач не може відповідати за визначення помилкової адреси TOB «НВО «Укрпромекологія». У розглядуваному випадку суд вважає що вул. Ялинкова (Ялинова), є помилкою виконавця щодо заповнення товарно-транспортної накладної.

Також, в акті перевірки №223/08-01-14-06/31319313 від 13 квітня 2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області зазначає про неподання TOB «Лілі - Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» інформації щодо прийняття на роботу працівників, а також про відсутність нарахування вищевказаними підприємствами заробітної плати за вказаний період, а відтак робить висновок про нереальний характер господарських операцій між даними підприємствами та TOB «НВО «Укрпромекологія».

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що податкове законодавство України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів або відсутності у контрагентів основних фондів чи кваліфікованого персоналу.

В акті перевірки податковим органом не зазначено про докази нікчемності правочинів між позивачем та його контрагентами, а також не встановлено що первинні документи містять неповні, недостовірні та (або) суперечливі дані.

Не можуть бути підставою для висновків податкової інспекції щодо нереальності господарських операцій, на відсутність у контрагентів достатніх трудових ресурсів, адже укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій у процесі виконання зобов'язань за договором.

Разом з тим, відсутність у суб'єкта господарювання (контрагента) достатніх матеріальних чи будь-яких інших ресурсів для здійснення господарської діяльності, як і відсутність останнього за юридичною адресою чи неможливість проведення у такого контрагента перевірки не має своїм наслідком недійсність укладеного ним правочину чи слугувати доказом наявності у вказаного суб'єкта господарювання такої мети як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

Щодо посилань податкового органу в акті перевірки на те, що за наслідками проведеної документально перевірки TOB «Бізнес Абсолют» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з постачальниками та покупцями за період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року, проведеної ГУ ДФС у Запорізькій області, не підтверджено реальність здійснення господарських відносин TOB «Бізнес Абсолют» із контрагентами-постачальниками TOB «Аурикон», TOB «Старт Білд», TOB «Брудеркомпани», TOB «Тайгер Альянс», TOB «Джі ті ай-юкрейн», TOB «Зірка півночі» у листопаді 2016 року на суму ПДВ 1 193 138 грн. та подальшу реалізацію товарів контрагенту-покупцю TOB «НВО «Укрпромекологія», то суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу податковий орган та, що відповідальною за сплату ПДВ до бюджету є особа, що формує дані податкового обліку з цього податку, а не контрагент такої особи.

Для підтвердження господарських операцій позивачем до суду надано копії платіжних доручень, відповідно до яких TOB «НВО «Укрпромекологія» сплачено контрагентам-постачальникам.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що TOB «НВО «Укрпромекологія» не має нести відповідальність за дії своїх контрагентів. Надаватись оцінка у даному випадку повинна лише фінансово-господарським взаємовідносинам TOB «НВО «Укрпромекологія» з TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» у відповідних періодах шляхом дослідження наданої TOB «НВО «Укрпромекологія» первинної документації.

ОСОБА_3, суд приходить до висновку про те, що твердження податкового органу про нереальність господарських операцій позивачем та його контрагентами є припущеннями, які не підтверджені у встановленому законодавством порядку.

TOB «НВО «Укрпромекологія» не може нести відповідальності за ведення бухгалтерського та податкового обліку третіми особами.

Фактичне здійснення господарських операцій підтверджено складеними сторонами первинними документами, які не визнані судом чи іншим уповноваженим органом недійсними.

Наявність умислу посадових осіб підприємств на отримання «податкової вигоди» чи ухилення від сплати податків в даному випадку також не підтверджена рішеннями або вироками судів.

Як видно з акту перевірки відповідачем досліджені первинні документи, які підтверджують постачання товару від TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані».

Вказані ж в ОСОБА_4 висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними (фіктивними) правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що зміст угод, укладених між позивачем та TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані», не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обовязків та створення правових наслідків, що обумовлюються цими правочинами.

Позивачем до суду було надано: копії договорів поставки; копії специфікацій; копії паспортів якості; копії видаткових накладних; копії товарно-транспортних накладних; копії податкових накладних; копії платіжних доручень; копію сертифікатів якості; копії товарно-транспортних накладних; копії оборотно-сальдових відомостей; копії актів надання послуг, та інші, що підтверджують факт придбавання товару у TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» на користь позивача.

Отже, факт виконання операцій засвідчується рядом первинних документів. Реальність господарських операцій зясована через дослідження у сукупності всіх первинних документів.

В ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб платника податків та наявності рішення суду про визнання правочинів недійсними.

3. За приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

З урахуванням товарності господарських операцій здійснених ПАТ «Запорізький завод феросплавів» з постачальниками - TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані», позивачем вірно віднесені видатки на придбання товарів при визначенні об'єкту оподаткування за відповідний період.

4. Підпунктом 14.1.181, підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу; бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За правилами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Як встановлено із матеріалів справи, господарські правовідносини з TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» оформлені позивачем належним чином, а фактичне здійснення операцій з постачання товару підтверджується належними первинними документами та документами податкової звітності.

Отже на підставі вищезазначеного, TOB «НВО «Укрпромекологія» мало належним чином оформлені податкові накладні, які одержані від такого постачальника, та інші первинні документи, що підтверджують факт наявності господарських відносин між підприємствами.

Будь-які порушення щодо форми та змісту первинних документів, які підтверджують фактичне вчинення господарських операцій з постачання товару між позивачем та TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» в акті перевірки відсутні.

Будь-яких зауважень щодо оформлення податкових накладних акт перевірки не містить. Не містяться в акті перевірки й зауваження щодо оплати товару.

Отже, Податковим кодексом України встановлено вичерпний перелік документів, на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Усі податкові накладні, виписані TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» на адресу TOB «НВО «Укрпромекологія» надані підприємством при проведенні перевірки та відображені в ОСОБА_4 перевірки від 13 квітня 2017 року.

Зазначені податкові накладні містять усі передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України реквізити, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і відповідно, вказані податкові накладні згідно пункту 198.2 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України, є підставами для віднесення TOB «НВО «Укрпромекологія» до складу податкового кредиту відповідних періодів сум ПДВ, сплачених у складі вартості товарів, отриманих від вказаних контрагентів.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача податкових накладних, документів на (про) оплату придбаного товару, приймаючи до уваги, що зазначені документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку їх оформлення вимогам Податкового кодексу України акт перевірки не містить, TOB «НВО «Укрпромекологія» цілком правомірно включило суми до витрат які враховуються для визначення обєкта оподаткування та податку на додану вартість по придбаним товарам до складу податкового кредиту, оскільки його право на податковий кредит та витрати підтверджується єдиними і належними, з точки зору діючого законодавства, доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, підстави для не підтвердження податковим органом сум податкового кредиту з ПДВ, самостійно задекларованих TOB «НВО «Укрпромекологія» по контрагентам TOB «Бізнес Абсолют», TOB «Лілі-Роуз», TOB «Прот ОСОБА_3» та TOB «Маріот Компані» в даному випадку відсутні в силу приписів пункту 198.2 статті 198 та пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, висновки фахівців відповідача є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 10 травня 2017 року, прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області відносно TOB «НВО «Укрпромекологія», є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 143, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10 травня 2017 року за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 80 207 (вісімдесят тисяч двісті сім ) гривень 45 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений статті 255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений статтею 295 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 02 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов