Справа № 163/2670/17
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2670/17
Провадження № 2-а/163/7/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4712/20900/17, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4712/20900/17.

Свій позов мотивував тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 №4712/20900/17 від 25.09.2017 року його безпідставно було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Останнім не враховано було ту обставину, що він не мав реальної можливості здійснити вивіз через кордон автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер LCH28587, у встановлені законом строки, оскільки ним було втрачено наступні документи: паспорт громадянина України, посвідчення водія, техпаспорт на вищевказаний автомобіль, закордонний паспорт, картку малого прикордонного руху, що підтверджується довідкою виданою Любомльського ВП ГУНП у Волинській області від 04.07.2016 року. Разом з тим, ним 02.07.2016 року було подано заяву до Львівської митниці ДФС про продовження строку вивезення автомобіля. Однак належного реагування з боку митниці не було, натомість відповідач виніс постанову про притягнення до відповідальності, яка є протиправною.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував письмові заперечення. В останніх, посилається зокрема на те, що посадові особи Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС від 25.09.2017 року в справі про порушення митних правил №1712/20900/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушенні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Вищевказана постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил від 10.09.2017 року, складеного державним інспектором ВМО №1 м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС, про те, що 26 червня 2016 року ОСОБА_1 ввіз автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер LCH28587 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_1, для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор» через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Митного кодексу України, і станом на 10.09.2017 року не вивіз з митної території України та у інший режим згідно законодавства не помістив, тим самим більше ніж на 10 діб перевищив строк транзиту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 381 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ Митного кодексу України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України(письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно інформації про перетин кордону транспортним засобом, Витягу з АСМО «Інспектор» вбачається, що 26 червня 2016 року ОСОБА_1 у митному режимі «транзит» ввіз на територію України автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер LCH28587.

Про терміни вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території передбаченими ст.95 МК України позивач був обізнаний.

Вищевказані обставини не заперечуються і самим позивачем у поданій ним позовній заяві.

Разом з тим, автомобіль у встановлений строк вивезено не було і в інший митний режим не заявлено.

Позивач надав суду підтверджуючі документи про втрату ним документів, зокрема посвідчення водія, технічного паспорту на автомобіль, закордонного паспорту, тощо. А саме, було надано копію заяви ОСОБА_1 про втрату документів з власної необережності та довідку №4270/60/03-2016, видану Любомльським ВП ГУНП у Волинській області 04.07.2016 року.

Однак, суд вважає безпідставними покликання позивача виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Частина 1 статті 460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Враховуючи вищевказані норми та обставини справи, втрата документів з власної необережності, не є тією обставиною, що не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 02 липня 2016 року, тобто до спливу 10-денного строку, звертався до Волинської митниці ДФС з заявою про продовження строку транзитного перевезенняу звязку з втратою документів, тобто добросовісно виконав вимоги чинного законодавства.

Вищевказану заяву, яка була зареєстрована Волинською митницею ДФС 02 липня 2016 року, посадова особа митного органу при розгляді справи про порушення митних правил лишила поза увагою, і будь-якої оцінки обставинам про які зазначав ОСОБА_1 у поданій ним заяві не надала.

Той факт, що ОСОБА_1 дійсно було втрачено документи, а саме паспорт громадянина України та закордонний паспорт, обєктивно доводяться даними про видачу останніх. Так, з копії паспорта серії АЮ №291818 вбачається, що останній видано Любомльським РС УДМС України у Волинській області 01 серпня 2016 року. Разом з тим, у оскаржуваній постанові митний орган зазначає, що особу встановлено на підставі закордонного паспорта для закордонних поїздок FE952635, виданого 12.09.2016 року.

Нормами ст.22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, особу правопорушника, відсутність у його діях умислу на вчинення правопорушення, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити, а ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись статтями 243, 246, 254, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі №4712/20900/17про визнання ОСОБА_1винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України - скасувати.

ОСОБА_1від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, на підставі ст.22 КУпАП звільнити і обмежитись усним зауваженням, провадження в справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1;

Відповідач: Львівська митниця ДФС, адреса: вул. Тадеуша Костюшка, 1, м. Львів Львівської обл., 79000.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь