Справа № 805/1250/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 р. Справа№805/1250/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Логойди Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 17.11.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», між тим рішенням відповідача від 02.01.2018 року №4213 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу.
Вважав, що діями та рішенням відповідача порушене його право на пенсію.
У зв`язку з наведеним позивач просив:
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, якій дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», часу проходження строкової військової служби з 01.07.1990 року по 01.05.1992 року та періоду роботи з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні на посадах респираторника, командира відділення та командира взводу;
- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області від 02.01.2018 року № 4213 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку із недостатністю пільгового стажу роботи;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», часу проходження строкової військової служби з 01.07.1990 року по 01.05.1992 року та періоду його роботи з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні на посадах респираторника, командира відділення та командира взводу.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що період роботи позивача з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року не зарахований до пільгового стажу через те, що підприємство, на якому він працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані ним уточнюючі довідки про пільговий характер роботи є недійсними. Час проходження строкової військової служби з 01.07.1990 року по 04.05.1992 року, який відображений в трудовій книжці позивача, не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки на час призову на строкову військову службу позивач навчався за фахом не у професійно-технічному навчальному закладі, перелік яких передбачений ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту, а у технікумі, поняття якого визначено ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» і який не належить до професійно-технічних навчальних закладів. Вважав, що дії та рішення відповідача відповідали вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.
Судом встановлено, що 17.11.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області від 02.01.2018 року № 4213 в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах.
Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів та даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ф.Ок-5) позивач має 30 років 3 місяці 6 днів страхового стажу, з них 16 років 10 місяців 24 дні стажу роботи на підземних роботах згідно зі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідачем до пільгового стажу не зараховано наступні періоди роботи позивача:
- з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року на посадах респіраторника, командира відділення, командира взводу в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні, оскільки відсутня інформація про характер виконуваної роботи на пільгових умовах. Дані в реєстрі застрахованих осіб з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року відсутні. Довідку про пільговий характер роботи від 28.11.2014 року № 199, що видана ГСУ «Оперативний воєнізований гірничорятувальний загін», та довідку про заробітну плату від 28.11.2014 року № 241 немає можливості врахувати при призначенні пенсії, оскільки архіви підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і перевірити достовірність інформації немає можливості.
Також до пільгового стажу не зараховано час проходження позивачем строкової військової служби з 01.07.1990 року по 04.05.1992 року, який відображений в трудовій книжці позивача та підтверджений військовим квитком серії НОМЕР_1 , що виданий Мар`їнським військовим комісаріатом Донецької області 01.07.1990 року.
Винесене рішення відображено в протоколі від 02.01.2018 року № 4213.
Судом також встановлено, що позивач навчався по спеціальності підземна розробка вугільних родовищ у Донецькому гірничому технікумі ім. СМ. Абакумова, що підтверджується дипломом НОМЕР_2 , який виданий 18.06.1990 року. Навчання закінчив до призову на строкову військову службу.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.
Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202.
До пункту ІІІ «Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом» вказаного Списку внесені респіраторники; командири відділень і взводів, їх заступники (помічники).
Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які обіймав позивач протягом спірного періоду з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року, належать до вказаного списку.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року.
Вказаний період не зарахований до пільгового стажу через те, що підприємство, на якому працював позивач, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані таким підприємством уточнюючі довідки про пільговий характер роботи є недійсними.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно із записами, що містяться в трудовій книжці, позивач в період з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року працював на посадах респіраторника (з 21.07.1997 року по 07.09.1998 року), командира відділення (з 08.09.1998 року по 16.11.2009 року), командира взводу (з 17.11.2009 року по 31.10.2014 року) в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.
Пільговий характер роботи підтверджено уточнюючою довідкою про пільговий характер роботи від 28.11.2014 року № 199, що видана Оперативним воєнізованим гірничорятувальним загоном, в якій зазначено, що протягом спірного періоду позивач виконував гірничі роботи у складі аварійно-рятувальних частин, які відносяться до відповідного Списку; робота з неповним робочим днем чи тижнем не надавалася; відображені накази про проведення атестації робочого місця, зокрема наказ від 30.06.1995 року №114, від 26.04.2000 року №150, від 25.04.2005 року №177.
Також позивач надав довідки про заробітну плату від 28.11.2014 року № 241 та №242, що видані Оперативним воєнізованим гірничорятувальним загоном, в яких зазначена щомісячна заробітна плата позивача та те, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).
Отже, спірні періоди роботи позивача підтверджені відповідними доказами.
Посилання відповідача на неможливість врахувати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи позивача, через те, що підприємство, на якому він працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, є неприйнятними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Частиною 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.
Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.
Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий пільговий стаж роботи.
Орган Пенсійного фонду України повинен приймати такі уточнюючі довідки.
Отже, відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу відповідних періодів роботи з підстави не прийняття уточнюючих довідок.
Виходячи з наведеного порушене право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах підлягає відновленню шляхом визнання протиправними дій відповідача, скасування спірного рішення органу Пенсійного органу України із зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням спірного періоду до пільгового стажу.
Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду проходження позивачем строкової військової служби з 01.07.1990 року по 01.05.1992 року.
Відповідно до трудової книжки це період з 01.07.1990 року по 04.05.1992 року, а не по 01.05.1992 року, як помилково зазначав позивач.
Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Позивач не належить до осіб, які на момент призову на строкову військову службу навчалися за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, оскільки навчання він закінчив 18.06.1990 року, тобто до призову на строкову військову службу, який відбувся 01.07.1990 року.
З огляду на наведене, він не мав право на зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Відмовляючи позивачу в зарахуванні періоду проходження строкової військової служби до пільгового стажу, відповідач не порушив права та законні інтереси позивача.
Виходячи з наведеного правові підстави для задоволення позовних вимог в частині, що стосується періоду проходження строкової військової служби, відсутні.
Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, про що також просив позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області (85600, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м.Мар`їнка, вул.Заводська, 24) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, якій дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.
Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області від 02.01.2018 року № 4213 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 21.07.1997 року по 31.12.2003 року в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області (85600, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м.Мар`їнка, вул.Заводська, 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_3 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 19 березня 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.