Справа № 2а/0570/6780/11
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

13 березня 2018 року

справа №2а/0570/6780/11

адміністративне провадження №К/9901/1443/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року у складі судді Буряк І.В. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року у складі колегії суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Губської Л.В. у справі №2а/0570/6780/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська солевидобувна компанія» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'янська солевидобувна компанія» (далі - Товариство, Компанія, платник податків, позивач у справі) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення податкового органу від 05 квітня 2011 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 798397 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 199599 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

06 листопада 2012 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, позов Компанії задоволено, визнано недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби від 05 квітня 2011 року №.

06 лютого 2013 року ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року залишено без змін.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо безпідставності прийняття податковим органом спірного повідомлення - рішення, з огляду на те, що в основу складу податкового правопорушення податковим органом покладено неможливість встановлення фінансово господарські операції, за якими виникла заявлена до відшкодування позивачем сума податку на додану вартість у грудні 2010 року. Зазначені операції стали предметом дослідження у іншій адміністративній справі №2а-2093/11/2670, у якій за позовом Слов'янської солевидобувної компанії до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання незаконними дій, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р., визнані протиправними дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва про визнання неподаною податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська солевидобувна компанія» з податку на додану вартість за звітний період «грудень 2010 року».

Судами попередніх інстанцій покладена в основу судових рішень преюдиція відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року).

18 березня 2013 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Жодного аргументу про те, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій податковий орган не наводить, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди відповідача з оцінкою доказів судами.

19 березня 2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою (суддя Приходько І.В.).

Справа з Донецького окружного адміністративного суду на виконання пункту 2 цієї ухвали не витребовувалась, що обумовило відновлення втраченого провадження у цій справі, яке здійснене судом першої інстанції.

04 січня 2018 року справа №2а/0570/6780/2011 надійшла на адресу Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що на підставі податкової декларації з податку на додану вартість, поданою позивачем за січень 2011 року з розрахунком суми бюджетного відшкодування, відповідачем проведена камеральна перевірка задекларованих даних у податковій звітності, за результатами якої складено акт від 18 березня 2011року №614/07-106/30098637 (далі акт перевірки). Актом перевірки встановлені порушення пп. 49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203, п.200.4, п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України, які призвели до завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за січень 2011 року в розмірі 798 397,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 05.04.2011р. №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 798 397,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 199 599,00 грн.

В основу податкового правопорушення податковим органом покладене встановлення актом перевірки того, що податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2010 року (попередній звітний період) відповідачем не визнано як податкову, а тому, на думку податкового органу, неможливо встановити за рахунок яких фінансово-господарських операцій виникла заявлена до відшкодування сума податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій на наявність у цій справі підстав для звільнення від доказування, встановлених на час розгляду справи частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме обставин встановлених судовим рішенням в адміністративній справі, у якій брали участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини, а саме визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва про визнання неподаною податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська солевидобувна компанія» з податку на додану вартість за звітний період «грудень 2010 року» постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2012 року.

Виходячи з положень процесуального принципу преюдиції, недоведеності складу податкового правопорушення податковим органом, відсутності будь-яких аргументів неправильного застосування судом норм матеріального права, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року у справі №2а/0570/6780/2011 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А. Васильєва

С.С. Пасічник