Справа № 808/1531/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2018 року справа № 808/1531/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року (суддя Садовий І.В.) по справі №808/1531/17 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн.

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 включити позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до третьої особи додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн., для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачем, в порушення норм чинного законодавства, не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, свідчать про те, що Уповноваженою особою, у спірних правовідносинах, допущено протиправну бездіяльність,

внаслідок чого позивача не включено до переліку вкладників, що дає право на відшкодування банківського вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів.

Не погодившись з постановою суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що Уповноважена особа, у межах ліквідаційної процедури банківської установи, діяла у межах наданих повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Під час проведення перевірки укладених правочинів Уповноваженою особою були встановлені обставини, які свідчать про нікчемність укладеного позивачем з банківською установою договору. Вказані обставин, як зазначає відповідач, стали правомірною підставою для не подання Уповноваженою особою інформації Фонду щодо банківського вкладу позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12.01.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий центр (сторона-2) укладено договір №980-015-000174354, згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених договором.

Сума переданих коштів склала 45000 грн., на строк не більше 182 дні з виплатою 26,5% річних на банківський рахунок сторони-1 № 6601 в ПАТ Банк Михайлівський (а.с.14).

16.03.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий центр (сторона-2) укладено договір №980-015-000205127 Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених договором.

Сума переданих коштів склала 51100 грн., на строк не більше 120 днів з виплатою 27% річних на банківський рахунок сторони-1 № 6601 в ПАТ Банк Михайлівський (а.с.12-13).

За умов вказаних договорів, 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий центр позивачу здійснено повернення сум у розмірі 45130,33 грн. та 53474,87 грн. на банківський рахунок № 6601 в ПАТ Банк Михайлівський (а.с.47).

Залишок коштів на банківському рахунку №6601, який відкритий на імя ОСОБА_2 у ПАТ Банк Михайлівський, складає 98605,20грн. (а.с15).

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та рішення від 13.06.2016 № 991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський (а.с.54-56).

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський (а.с.57).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський", визначені статтями 37, 38, 47-52,52-1, 53 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 з 25.01.2017, (а.с.71).

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо включення його до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування гарантованої суми за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте згідно із відповіді від 22.12.2016 №ЗГ1/6423 ОСОБА_2 повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений на його рахунок, є нікчемним, а тому із посиланням на ст. ст. 26, 27, 37, 38, 48 Закону позивача не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів (а.с.17).

Крім того, на адресу позивача направлено повідомлення ПАТ Банк Михайлівський від 24.01.2017 №ЗГ1/6902 про нікчемність правочину, яким проінформовано, що перекази коштів (транзакція), здійснені ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр 19.05.2016: в сумі 45000 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-015-000174354 від 12.01.2016 на рахунок позивача №6601; в сумі 130,33 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-015-000174354 від 12.01.2016 на рахунок №6601; в сумі 2374,87 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-015-000205127 від 16.03.2016 на рахунок позивача №6601; в сумі 51100 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-015-000205127 від 16.03.2016 на рахунок позивача №6601, що належить ОСОБА_2, є нікчемними (а.с.18).

Неможливість отримання вкладів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що позивач повязує з протиправною бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1, стало підставою для звернення з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не звернув уваги на зміни, які були внесені до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Закон № 4452-VI), зокрема до ст..27 Закону, та безпідставно визнав неправомірною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і зобовязав відповідача включити позивача до такого переліку.

Згідно із ст.27 Закону № 4452-VI (із змінами внесеними Законом № 629-VIII від 16.07.2015) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Таким чином, повноваження відповідача полягають у складенні переліку рахунків вкладників, а не у складенні переліку вкладників, як то було визначено Законом № 4452-VI до внесення в нього змін Законом № 629-VIII від 16.07.2015.

Отже, суд першої інстанції ухвалив рішення, яким зобовязав відповідача вчинити дії, які не узгоджуються з його повноваженнями.

Щодо суті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, на час розгляду справи судом першої інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка субєкта владних повноважень, а під порушенням прав, свобод та інтересів наявність негативних протиправних наслідків для позивача як наслідок такої бездіяльності.

Таким чином, для вирішення вказаного спору, з огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, є визначальним встановлення обставин, які свідчать чи було допущено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" невиправдано пасивну поведінку відносно позивача при визначені рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №4452-VI (зі змінами внесеними Законом № 629-VIII від 16.07.2015) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені ст.37 Закону № 4452-VI.

Так, вказаною нормою права передбачено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті».

Отже, дії Уповноваженої особи, щодо перевірки правочинів (у тому числі договорів), на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, зумовлені забезпеченням виконання вимог ст. 38 Закону, а також виконання повноважень, які визначені ст.37 Закону.

На виконання визначених Законом повноважень, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайловський» здійснено перевірку правочинів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

У межах вказаної перевірки Уповноваженою особою були виявлені обставини, які, за її позицією, вказують на нікчемність правочинів (транзакцій) внаслідок яких на банківський рахунок позивача були перераховані кошти від ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий центр Нікчемність правочинів відповідач повязує з діями Банку (укладення правочинів), які були вчинені під час встановлених заборон, з підстав віднесення Банку до проблемних постановою НБУ.

За результатами проведеної перевірки Уповноваженою особою прийнято наказ №42/2 від 01.06.2016р. «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними», відповідно до якого затверджені висновки комісії щодо нікчемності перерахування коштів на рахунок позивача.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та враховуючи законодавчо визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, не можливо стверджувати про допущену протиправну бездіяльність уповноваженої особи (протиправну пасивну поведінку) у спірних правовідносинах, оскільки Уповноваженою особою вчинені певні дії, результат яких, за її позицією, дозволяє дійти висновку про нікчемність укладеного договору.

Крім цього, враховуючи те, що рішення Уповноваженої особи щодо визнання правочинів (договорів) нікчемними, яке оформлено наказом №42/2 від 01.06.2016р., в частині, що стосується позивача, є чинним та не скасовано у встановленому законом порядку, у звязку з чим підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що Уповноважена особа не мала правових підстав для надання інформації Фонду щодо вкладу позивача, як особи, яка має право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду.

Тобто, задоволення позовних вимог про зобовязання Уповноваженої особи надати до Фонду інформацію відносно позивача, як особи, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, за умови чинності наказу №42/2 від 01.06.2016р., яким визнано нікчемним правочини що стосуються позивача, буде суперечити положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким визначено повноваження Уповноваженої особи з приводу перевірки укладених банківською установою договорів.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції не врахував наявність наказу №42/2 від 01.06.2016р., який фактично і став правовою підставою для не надання відповідачем до Фонду відомостей відносно позивача, як особи, яка має право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду, у звязку з чим, на думку суду апеляційної інстанції, дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зобовязання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року по справі №808/1531/17 скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, встановлені ст.. 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 15.03.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк