Справа № 806/270/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Житомир справа № 806/270/18

категорія 8.3.12

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБВМ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.01.2018, -

встановив:

17.01.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБВМ ГРУП" у якому воно просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач зареєстрований як платник єдиного податку, а саме 3 група, ставка 5% з 01.01.2016. Ним 06.11.2017 в електронному вигляді подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) за третій квартал 2017 року, що підтверджується квитанцією № 1, яку відповідачем прийнято згідно з квитанцією № 2. У звязку із самостійно виявленою помилкою у декларації, позивачем подано 21.11.2017 уточнюючу декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи), що підтверджується квитанцією № 1, де було виправлено помилку, допущену щодо суми до сплати у графі 10, як помилково зазначену, про що зазначено у рядку 14 декларації. Оскільки за третій квартал 2017 року у ТОВ «ЛБВМ ГРУП» був відсутній дохід у розмірі відповідно до якого 5% єдиного податку складало би 215760,00 грн. Відповідачем прийнято до обліку уточнюючу декларацію, що підтверджується квитанцією № 2. Після проведення камеральної перевірки 15.12.2017 у інтегрованій картці позивача були виявлені уточнюючі дані, щодо обсягу оподаткування за 3 квартал 2017 року, які були внесені на підставі уточненої декларації 21.11.2017, однак відповідач проігнорував дані та керувався даними інтегрованої картки позивача станом на 19.11.2017. Отже, податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 № НОМЕР_1 про стягнення штрафних санкцій за порушення строків сплати єдиного податку з юридичних осіб є неправомірним і підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.02.2018 на 10 год. 00 хв.

06.02.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 45-46).

20.02.2018 у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.03.2018 до 10 год. 00 хв. для отримання додаткових доказів від представника позивача (а.с. 62).

14.03.2018 представником позивача було подано додаткові пояснення щодо позовних вимог (а.с. 65). У яких представником позивача зазначено, що право на виправлення помилок, допущених у минулих звітних (податкових) періодах, та порядок внесення змін до податкової звітності передбачено ст. 50 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 зазначеного Кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо таку декларацію було подано пізніше - то за днем її фактичного подання) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, чинною на момент подання такого розрахунку. Платник, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобовязання минулих податкових періодів, зобовязаний, за винятком, коли проводиться планова та позапланова документальна перевірка такого платника, вчинити такі дії: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі 3% від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобовязання, збільшену на суму штрафу в розмірі 5% від такої суми, із відповідним збільшенням загальної суми грошового зобовязання з цього податку.

Крім того, на суму заниження та за весь період заниження необхідно сплатити пеню, яка нараховується (з дня настання строку погашення податкового зобовязання до дня фактичної сплати (включно) суми заниженого податкового зобовязання) із розрахунку 120% річних облікової ставки Нацбанку України, що діє на день такого заниження (п.п. 129.1.2 п. 129.1 та абзац другий п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України).

Таким чином навіть у разі допущення позивачем порушення, розмір штрафу вираховувався із розрахунку 3% від такої суми та пеня, а не у розмірі 10%, що застосовані відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Представник позивача у судовому засіданні 15.03.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.03.2018 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву (а.с. 45-46).

В обґрунтування заперечень пояснив, що у позовній заяві ТОВ «ЛБВМ ГРУП» не обґрунтовує чому саме воно несвоєчасно сплатило чи виправило помилку щодо сплати самостійно визначеного податку згідно поданої декларації єдиного податку ІІІ-ої групи (юридичні особи) № НОМЕР_2 від 06.11.2017, а також не надає будь-яких доказів на підтвердження своєї правової позиції для спростування встановленого під час проведення перевірки порушення.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ЛБВМ ГРУП» зареєстроване, як платник єдиного податку, а саме 3 група, ставка 5 % з 01.01.2016.

Податковим кодексом України, а саме розділом XIV визначений порядок нарахування та сплати єдиного податку. Зокрема зазначено, що платник єдиного податку зобовязаний від суми отриманої за певний період (квартал) сплачувати 5 %.

Позивач, 06.11.2017 подав в електронному вигляді податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) за третій квартал 2017 року (а.с. 16), що підтверджується квитанцію № 1 (а.с. 17).

Відповідачем прийнято до обліку вказану декларацію, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 17 на звороті).

Згодом позивачем було виявлено самостійно, що за третій квартал 2017 року у ТОВ «ЛБВМ ГРУП» був відсутній дохід у розмірі відповідно до якого 5% єдиного податку складало б 215760,00 грн.

21.11.2017 позивачем після виявлення помилки у декларації, подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особі), що підтверджується квитанцію № 1 (а.с. 19), де було виправлено зазначену раніше суму до сплати у графі 10, як помилково зазначену та про це вказано зокрема у рядку 14 декларації (а.с. 18). Відповідачем прийнято до обліку уточнюючу декларацію позивача, що підтверджується квитанцією № 2 (на звороті а.с. 19).

15.12.2017 на підставі п.п. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку платника єдиного податку ТОВ «ЛБВМ ГРУП» з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобовязання по єдиному податку згідно податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за три квартали 2017 року № НОМЕР_2 від 06.11.2017 термін сплати 19.11.2017.

За результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань від 15.12.2017 № 8389/06-30-12-04-15 (а.с. 9).

Згідно з висновками вказаного акта перевірки ТОВ «ЛБВМ ГРУП» порушено п. 57.1 ст. 57, та п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, оскільки протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання по єдиному податку.

Не погодившись з висновками акта камеральної перевірки ТОВ «ЛБВМ ГРУП» подало 22.12.2017 заперечення на вказаний акт (а.с. 10).

29.12.2017 Головне управління ДФС у Житомирській області листом № 6805/6/06-30-12-04-19 про розгляд заперечення, повідомило ТОВ «ЛБВМ ГРУП» про те, що підстави для скасування акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань за ІІІ квартал 2017 року від 15.12.2017 за № 8389/06-30-12-04-15 відсутні (а.с. 11).

На підставі акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань за ІІІ квартал 2017 року від 15.12.2017 за № 8389/06-30-12-04-15 Головним управлінням ДФС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 № НОМЕР_1, яким до ТОВ «ЛБВМ ГРУП» застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% у сумі 21069,40 грн за порушення строків сплати єдиного податку з юридичних осіб (а.с. 8).

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням ТОВ "ЛБВМ ГРУП" звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями ст. 36 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до положень п. 296.3 ст. 296 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є квартал.

В даній справі податкова декларація за третій квартал мала бути подана позивачем до 09.11.2017.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 ПК України).

Таким чином, граничний строк сплати єдиного податку по поданій ТОВ «ЛБВМ ГРУП» декларації № НОМЕР_2 від 06.11.2017 20.11.2017, оскільки 19.11.2017 було вихідним днем.

Як видно з інтегрованої картки станом на 19.11.2017 по платежу - єдиний податок з юридичних осіб за ТОВ «ЛБВМ ГРУП» рахувалась переплата у сумі 5066,03 грн та підлягало сплаті узгоджене податкове зобовязання у сумі 210694,00 грн (а.с. 47).

Однак, погашення зазначеної суми податкового зобовязання по єдиному податку було здійснене лише 21.12.2017, тобто із затримкою на 1 календарний день, шляхом подання уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2017 року № НОМЕР_3 від 21.11.2017, у звязку з виявленням позивачем самостійно, що за ІІІ квартал 2017 року у ТОВ «ЛБВМ ГРУП» був відсутній дохід. У результаті чого відповідачем згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції на загальну суму 21069,40 грн (на звороті а.с. 8).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановлено податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1 ст. 31 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 56.11 ст. 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій (п. 300.1 ст. 300 ПК України).

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відтак застосування контролюючим органом до платника податків штрафних санкцій у розмірі 10% за порушення граничних строків сплати податкових зобовязань з єдиного податку є правомірним.

У матеріалах справи відсутні докази своєчасності сплати чи виправлення помилки щодо сплати самостійно визначеного податку згідно з поданою декларацією за платежем - єдиний податок ІІІ групи (юридичні особи) № НОМЕР_2 від 06.11.2017, а також позивачем не надало будь-яких доказів на спростування встановленого під час проведення камеральної перевірки порушення.

Стосовно обґрунтувань в додаткових поясненнях позивача щодо того, що уточнююча декларація може бути подана протягом 1095 днів та про те, що на суму заниження податкового зобов'язання розмір штрафу вираховувався із розрахунку 3% від такої суми та пеня, а не у розмірі 10%, що застосовані відповідачем в оскаржуваному рішенні, суд їх не приймає, так як твердження представника позивача не відповідають обставинам справи - мова йде про заниження податкового зобов'язання, а в нашому випадку навпаки відбулося завищення, і платник податків сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, інакше такий платник податків притягується до відповідальності.

Суд зазначає, якби уточнююча декларація була подана позивачем в строк - до граничного строку сплати єдиного податку по поданій ТОВ «ЛБВМ ГРУП» декларації № 20.11.2017, то не виникло б спірної ситуації із притягненням до відповідальності у вигляді штрафу за порушення строків сплати єдиного податку з юридичних осіб.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність податкового повідомлення-рішення від 04.01.2018 № НОМЕР_1 про стягнення штрафних санкцій за порушення строків сплати податкових зобовязань з єдиного податку, а тому суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛБВМ ГРУП" у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250-251 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛБВМ ГРУП" (10003, АДРЕСА_1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.01.2018 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно з статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко

Повне судове рішення складене 20 березня 2018 року