Справа № 826/2762/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 березня 2018 року м. Київ № 826/2762/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

Вознесенського об'єднаня управління Пенсійного фонду України Миколаївської області

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення заборгованості у розмірі 1902,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію зазначеної ухвали скаржником було отримано 27 лютого 2018 року.

Позивачем подано клопотання про продовження строку для усунення недоліків до 01.05.2018 р., яке обґрунтовано відсутністю коштів для сплати судового збору.

Проаналізувавши доводи вказаного клопотання, враховуючи відсутність об'єктивної інформації щодо терміну, протягом якого позивач матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2018 по справі № 809/1045/16 (суддя-доповідач Смокович М.І.), від 10.01.2018 по справі № 242/3169/17 (суддя-доповідач Мороз Л.Л.) та ін.

Продовження ж строку для усунення недоліків до 01.05.2018 р. фактично означатиме відстрочення строку сплати судового збору, що не допускається нормами Закону України «Про судовий збір».

Також суд наголошує, що встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху строк для усунення недоліків позовної заяви був більш, ніж достатнім, для виконання дій направлених на усунення недоліків позовної заяви.

Проте, доказів в підтвердження доводів неможливості сплатити судовий збір в повному обсязі заявником не надано.

Враховуючи той факт, що позивачем не надано належних обґрунтувань заявленого ним клопотання, а також не додано жодних доказів на підтвердження того, що на теперішній час існують перешкоди для сплати останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також, з урахуванням того, що неможливість Пенсійним фондом України та його територіальними органами вносити до свого бюджету витрати на сплату судового збору або отримувати грошові дотації на витрати, не передбачені статтею 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», не свідчить про наявність підстав для звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору за звернення до суду з даним адміністративним позовом у розумінні положень Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Також, суд зазначає, що пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року №484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Зважаючи на те, що Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, а також на те, що позовна заява не підпадає під умови, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зазначені в ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків не підлягає задоволенню.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали позивач не усунув недоліки позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків.

2. Позовну заяву повернути позивачу.

3. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

5. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

5. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Патратій