Справа № 826/6150/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року № 826/6150/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Київської міської митниці ДФС

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Київської міської митниці ДФС (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - Відповідач), в якому просить визнати протиправними дії головного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про винесення постанови від 18.04.2017 року у ВП №52391271 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн. та скасувати постанову від 18.04.2017 року у ВП №52391271 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 01.08.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 17.10.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 17.10.2017 р. розгляд справі відкладено до 28.11.2017 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що необґрунтованим та протиправним є розрахунок суми виконавчого збору у розмірі 12800 грн., а отже спірне рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Заперечень на позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Постановою від 03.10.2016 року у ВП№52391271 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №826/23687/15 від 20.09.2016 року про зобов'язання Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ «Еколан Інгредієнти» та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві для виконання.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. прийнято постанову від 18.04.2017 року про стягнення з Київської міської митниці ДФС виконавчий збір у розмірі 12800 грн.

Позивач не погоджується з спірним рішення Відповідача звернувся з даним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів виконавчої справи ТОВ "Еколан Інгредієнти" 28.09.2016 р. подано до Відділу примусового виконання рішено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про примусове виконання Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2016 р. по справі №826/23687/15.

Постановою від 03.10.2016 року у ВП№52391271 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №826/23687/15 від 20.09.2016 року про зобов'язання Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ «Еколан Інгредієнти» та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві для виконання.

Виконавче провадження розпочате за приписами Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХІV (надалі - Закон № 606-ХІV), а спірна постанова винесена на підставі норм Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, прийняття державним виконавцем певного процесуального акту, який має індивідуальний та самостійний характер, підпадає під поняття «виконавча дія».

Слід зазначити, що законодавцем не визначено, що, саме, виконавчі провадження, здійснення яких розпочато до набрання чинності новим Законом «Про виконавче провадження» виконуються до їх завершення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а, натомість, визначено такий порядок виключно для здійснення окремих самостійних процесуальних дій (виконавчих дій), які розпочаті та не завершені на момент набрання Законом юридичної сили.

Отже, Відповідачем прийняття спірної постанови є окремою виконавчою дією, яка здійснена виконавцем після 05.10.2016 року, тобто після набрання чинності новим Законом «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

При цьому, статтею 27 Закону №1404 установлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

У відповідності до Закoну України "Про держбюджет на 2017 рік" мінімальна заробітна плата на 2017 рік становила 3200,00 грн.

З аналізу норм права, Суд приходить до висновку, що в 2017 р. підлягало стягненню виконавчий збір з юридичної особи в розмірі 12800,00 грн. (4 *3200,00 грн.).

Крім того, Судом досліджено матеріали виконавчої справи та встановлено, що протягом 28.09.2016 р. по 18.04.2017 р Позивачем (Боржник) не вчинялися дії по виконанню рішенню суду, яке набрало законної сили та підлягало до виконанню.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що державний виконавець правомірно виніс постанову від 18.04.2017 року ВП№52391271 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Київській міській митниці ДФС (адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8А) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук