Справа № 211/5341/13-а
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5341/13-а
Провадження № 2-а/210/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" лютого 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Скотар Р.Є.,

при секретарі Соколовської Т.О.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6, заступника голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_7 , керуючого справами виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_8 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезгаданим адміністративним позовом, який неодноразово уточнювався. В останній редакції від 26.02.2018 року просила визнати бездіяльність ОСОБА_6, який працював до листопада 2015 року на посаді голови Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради, ОСОБА_7, яка працювала до листопада 2015 року на посаді заступника голови Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради, ОСОБА_8 який на теперішній час працює керуючим справами виконкому Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради щодо невиконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року у справі №11/439/445/2013 про закриття кримінальної справи відносно неї на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутності в її діях складу злочину та перешкоджання їй в проходженні служби в Довгинцівській районній у м.Кривому Розі ради на посаді керуючого справами виконкому протиправною та такою, що підриває авторитет України; стягнути з відповідачів солідарно на її користь моральну шкоду, заподіяну невиконанням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року в сумі 600000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що обвинувальний вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року щодо неї - скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року, провадження по справі на підставі п.2 ст.6 КПК України ( в редакції 1960 року) за відсутності в її діях складу злочину - закрито. Постанову слідчого прокуратури Довгинцівського району м.Кривого Рогу ОСОБА_9 від 16.04.2008 року про відсторонення її від займаної посади замісника голови Довгинцівської районної ради у місті ОСОБА_1 скасовано. Запобіжний захід підписку про невиїзд скасовано. ОСОБА_5, позивач, на підставі зазначеної ухвали 28.08.2013 року звернулася до голови Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради ОСОБА_6 з заявою щодо скасування розпорядження про відсторонення її від посади заступника голови Довгинцівської районної ради від 05.05.2008 року та допуску її з 28.08.2013 року до виконання повноважень керуючої справи виконкому, враховуючи строк допуску з 12.11.2010 року, так як вона була незаконно не допущена до виконання повноважень керуючої справами виконкому з цього часу ; просила виплатити їй заробіток з 05.05.2009 р. по 12.11.2010 р., компенсацію за тимчасову втрату працездатності з 24.04.2008 р. по 02.10.2008 р. та з 26.02.2009 р. по 05.05.2009 р., заробіток керуючої справами виконкому з 12.11.2010 р., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2008-2012 рр., компенсацію за невикористану відпустку 2008-2012 рр. Листом голови Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради ОСОБА_6 від 29.08.2013 року їй було відмовлено у задоволенні заяви, з посиланням на те, що ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року не містить положень щодо поновлення її трудових прав ( виконавці - ОСОБА_7 та ОСОБА_8О.) Вважає, що з вини відповідачів порушено її конституційні права: вона не може виконувати свої повноваження в якості керуючої справами виконкому, отримувати заробітну плату. Крім того, ОСОБА_7 надано їй неповну інформацію щодо нарахування їй заробітної плати з лютого 2008 року , щодо складових заробітної плати ( посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років тощо) та зазначено про відсутність нарахувань заробітної плати з 01.01.2009 року по 12.10.2010 року через відсутність відпрацьованого часу. Вважає такі твердження безпідставними, оскільки її виправдано, а тому заробітна плата має бути нарахована за період незаконного відсторонення від посади; з 1988 року вона перебуває на службі у органах місцевого самоврядування, її заробітна плата закладена в бюджет, затверджений рішеннями Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради у 2008-2010 рр., на рахунку райради гроші не залишилися, тобто її заробітна плата 469600,00 грн. розподілена між працівниками виконавчих органів виконкому. З вини відповідачів у неї погіршився стан здоровя, вона 66 місяців не отримує заробітну плату, не може сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим утворилися величезні борги, які комунальні служби стягують з неї через суд, її прізвище опинилося у списку злісних неплатників, змінилися умови її життя , знизився її престиж та ділова репутація, їй потрібен час та зусилля для відновлення попереднього стану, тобто порушено нормальні життєві звязки, що завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 600000,00 грн. Розмір моральної шкоди складається з шкоди, завданої позбавленням засобів для існування 250000,00 грн.; шкоди, завданої здоровю 140000,00 грн.; шкоди, завданої переживаннями через втрату такої роботи, яку неможливо знайти на ринку праці 90000,00 грн.; шкоди, завданої неможливістю святкувати дні народження рідних та відпочивати у санаторіях через відсутність коштів, внаслідок незаконної втрати роботи 40000,00 грн.; відсутністю коштів для сплати комунальних платежів, що призвело до великої заборгованості 45000,00 грн.; втратою можливості спілкуватися з колегами та друзями 10000,00 грн.; переживаннями через те, що внаслідок втрати роботи, вона втратила можливість надавати матеріальну допомогу матері-пенсіонерці, дочці та сину 25000,00 грн. Також, їй завдано тяжку психотравму, наслідки якої відчуваються дотепер. Відповідачі винні у спричиненні їй моральних страждань, оскільки є посадовими особами виконкому, досвідченими у правових питаннях, мали можливість прийняти правильне рішення та реалізувати його, однак використовуючи своє службове становище у власних інтересах, готуючи відносно неї без її згоди офіційні листи, позбавили її роботи, не виконують судове рішення , тому вона звернулася до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила задовольнити; зазначила, що голова Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6 не мав права одноособово відстороняти її від посади, такі повноваження мала лише рада, яка її обирала; постановою слідчого прокуратури її відсторонено від посади, а не від роботи, як було вчинено ОСОБА_6; голова райради не мав права відстороняти її від посади без збереження заробітної плати; голова або сама рада були зобовязані надати їй роботу не повязану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (довіреність від 02.03.2015 року, дійсна до 02.03.2018 року) /а.с.109/ в судовому засіданні підтримав позов з підстав , викладених в позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва. Надав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, відсторонення позивача від посади відбулося на підставі постанови слідчого прокуратури, яку скасовано у 2013 році; Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду» передбачено відшкодування шкоди, у випадках встановлених ст.1, в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснювали оперативно-розшукову діяльність, прокуратури або суд /а.с.36,37/.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 ( довіреність №101 від 07.06.2016 року, дійсна до 07.06.2019 року) /а.с.108/ в судовому засіданні заперечувала проти позову, обґрунтовуючи обставинами викладеними в запереченнях проти позову. Посилалася на те, що відповідач ОСОБА_6 не був учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_2, позов не містить законних підстав, за якими він повинен виконувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року; скасування вироку суду, як неправосудного, є підставою для відшкодування державою матеріальної та моральної шкоди. До того ж, жодним судовим рішенням розпорядження №216-к від 05.05.2008 року на скасовано, у поновленні позивачки на роботі відмовлено. Крім того, посада, яку обіймала позивач до незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, є виборною, повноваження виконкому райради, до складу якого обиралася ОСОБА_2, припинилися у звязку із формування нового складу. Таким чином, ОСОБА_6, який у період з травня 2008 року по листопад 2015 року,перебував на посаді голови Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради , діяв у межах наданих йому повноважень. Питання відшкодування моральної шкоди має вирішуватися відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду», тому просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва. З наданих суду заперечень вбачається, що вона позов не визнає, звинувачення щодо невиконання нею ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року вважає безпідставними, оскільки ухвала не містить будь-яких вимог щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді керуючої справами; відсторонення від займаної посади відбулося на підставі постанови прокуратури про відсторонення від посади на час проведення досудового слідства на судового розгляду справи; інші судові рішення вимоги щодо поновлення позивача на роботі не містили /а.с.33-35/; перебуваючи на посаді заступника голови Довгинцівської районної у місті ради, не мала повноважень щодо звільнення, відсторонення або поновлення на посаді будь-кого; відповідь від 29.08.2013 року готував ОСОБА_8, а вона могла лише висловити свою думку з приводу відповіді, її думка носила лише рекомендаційний характер; відшкодування моральної шкоди розглядається в порядку цивільного судочинства, моральна шкода позивачем недоведена ані за змістом, ані за розміром; крім того,питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди вирішується Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу, як повідомила позивач в судовому засіданні 30.06.2016 року /а.с.122-124/.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_5 ( договір про надання юридичних послуг від 10.06.2016 року) /а.с.103-105/ в судовому засіданні заперечувала проти позову , обґрунтовуючи обставинами, викладеними в запереченнях проти позову, просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва. Будучи присутнім в судовому засіданні 15.03.2017 року та допитаний за клопотанням позивача, задоволеним ухвалою суду від 23.08.2017 року, в якості свідка, пояснив, що в ухвалі апеляційного суду, на яку посилається позивач, не було вимоги щодо поновлення її на посаді. Надав суду заперечення проти позову, пояснив, що звинувачення його у відмові виконувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року є безпідставним, оскільки ухвала не містила вимог щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді керуючої справами; відсторонена позивач від посади на підставі постанови слідчого прокуратури про відсторонення від займаної посади, яка скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року; посада, яку обіймала позивач до незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, є виборною, повноваження виконкому райради, до складу якого обиралася ОСОБА_2, припинилися у звязку із формування нового складу. Вважає, що діяв в межах чинного законодавства, у відповідності до ст.19 Конституції України. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_4 ( довіреність від 31.09.2017 року, дійсна до 31.12.2019 року) /а.с.208/ в судовому засіданні заперечувала проти позову, обґрунтовуючи обставинами викладеними в запереченнях проти позову, просила у задоволенні позову відмовити.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.10 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на предмет позову та складність справи суд розглядає справу за правилами загального позовного провадження.

Суд, вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що листом голови Довгинцівської районної в місті ради №16/32-66 від 29.08.2013 року на звернення ОСОБА_2 «Про негайне виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 р. про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину, скасування постанови слідчого про відсторонення від посади заступника голови Довгинцівської районної у місті ради та поновлення трудових прав з 20 лютого 2008 року» надано відповідь, що правові підстави для задоволення її заяви відсутні, так як ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 р. у кримінальній справі не містить положень щодо поновлення її трудових прав; постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року у справі №2а-49/11, якою скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні вимоги щодо поновлення на посаді керуючою справами відмовлено; вимоги матеріального характеру та порядок їх відшкодування визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду» /а.с.14/.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.ч.4,6 ст.78 КАС України).

Так, позивач ОСОБА_2 15.04.1992 року рішенням IX сесії XXI скликання Довгинцівської районної в місті ради обрана керуючою справами виконавчого комітету Довгинцівської районної ради м.Кривого Рогу та прийняла присягу державного службовця 07.06.1994р.; затверджено керуючою справами виконавчого комітету Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу 03.04.2002 р.; обрано на посаду заступника голови райради 07.04.2006 р.; 12.11.2010 р. звільнено у звязку із закінченням строку повноважень п.2ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що вбачається з трудової книжки позивача /а.с.225-227/

20.02.2008 р. проти позивача порушено кримінальну справу за ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України /а.с.150/.

Розпорядженням голови Довгинцівської районної в місті ради №216-к від 05.05.2008 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2Ю.» позивача відсторонено від посади заступника голови Довгинцівської районної в місті ради з 05.05.2008 року на весь час слідства та судового розгляду кримінальної справи на підставі постанови прокуратури Довгинцівського району м.Кривого Рогу від 16.04.2008 року №57089017 /а.с.12/.

Після відсторонення від посади позивач зверталася до адміністративного суду з позовами щодо відновлення порушеного права.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2011 р. (справа №2а-49/11) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа Довгинцівська районна в місті ради про зобовязання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема, зобовязано видати розпорядження про поновлення позивача з 12.11.2010 року на посаді керуючої справами виконкому Довгинцівської районної у місті ради /а.с. 147/.

На виконання постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2011 року (справа №2а-49/11) розпорядженням голови Довгинцівської районної у місті ради №166-к від 11.08.2011 року скасовано розпорядження голови Довгинцівської районної у місті ради від 12.11.2010 №402 «Про ОСОБА_2Ю.» , поновлено (переведено) ОСОБА_2 на посаду керуючої справами виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради з 12.11.2010 року /а.с.13/.

Рішенням Довгинцівської районної у місті ради №59 від 18.08.2011 року позивача не було затверджено на посаді керуючої справами виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, а 22.08.2011 р. розпорядженням голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6 №171к позивача звільнено з посади у звязку із закінченням строку трудового договору п.2 ст.36 КЗпП України /а.с.224/

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2011 р. у справі №2а-49/11 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано протиправним розпорядження голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6 №402 від 12.11.2010 р. в частині утримання з ОСОБА_2 за 27 календарних днів щорічної основної відпустки, що були надані їй за рахунок не відпрацьованої частини робочого часу; визнано запис №23, внесений до трудової книжки ОСОБА_2 незаконним в частині не зазначення розпорядчого документу, на підставі якого його вчинено. В решті позову відмовлено /а.с.10-12/. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року залишено без змін /а.с.127,128/.

Отже, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року, яка набрала чинності, ОСОБА_2 відмовлено у поновленні на посаді керуючої справами виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради з 12 листопада 2010 року.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2011 р. (справа №2а-4444/11) за позовом ОСОБА_2 до Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради, голови Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради ОСОБА_6, в якому позивач просила визнати протиправним та скасувати розпорядження від 22.08.2011 р. № 171к, зобовязати голову Довгинцівської районної в м. Кривому Розі ради ОСОБА_6 поновити її на посаді, видати розпорядження про нарахування та сплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 22.08.2011 р. та про виправлення запису у трудовій книжці, а також стягнути з нього компенсацію за заподіяну моральну шкоду в сумі 10000,00 грн,було відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2011 р. скасовано, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення VIII сесії VI скликання Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради від 18.08.2011 року №59 «Про затвердження ОСОБА_2 на посаді керуючої справами виконкому Довгинцівської районної у місті ради»; визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради від 22.08.2011 року №171к «Про звільнення ОСОБА_2Ю.». У задоволенні решти вимог відмовлено /а.с.7,8/.

Отже, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року у вищевказаній справі відмовлено ОСОБА_2 у зобовязанні голови Довгинцівської районної в м. Кривому Розі ради ОСОБА_6 поновити її на посаді.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2012 р. (справа №2а-1/11) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа Довгинцівська районна в місті ОСОБА_1 рада , про визнання дії суб'єкта владних повноважень щодо перешкод у проходженні публічної служби , відсторонення від виконання службових обов'язків , не отримання заробітної плати протиправними, скасування розпорядження про відсторонення від посади, як таке, що видане незаконно,зобовязання відповідача нарахувати та виплатити середню заробітну плату за період вимушеного прогулу , компенсацію за не своєчасно виплачену середню заробітну плату , стягнення моральної шкоди , винесення окремої ухвали залишено без задоволення. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 року скаргу ОСОБА_2 на постанову суду повернуто у звязку з не усуненням недоліків /а.с.152-154/.

Вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 визнана винною та засуджена за ч.1 ст.367 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати в органах влади посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладанням на засуджену обовязків, передбачених п.п.2,3 ст.76 КК України. На підставі ст.49 КК України засуджена звільнена від покарання у звязку із закінченням строку давності /а.с.4/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 р. апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, залишено без задоволення. Апеляцію засудженої ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_10 задоволено, вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року щодо неї - скасовано, провадження по справі на підставі п.2 ст.6 КПК України ( в редакції 1960 року) за відсутності в її діях складу злочину - закрито. Постанову слідчого прокуратури Довгинцівського району м.Кривого Рогу ОСОБА_9 від 16.04.2008 року про відсторонення її від займаної посади замісника голови Довгинцівської районної ради у місті ОСОБА_1 скасовано. Запобіжний захід підписку про невиїзд скасовано. /а.с.4-6/. Ухвала не оскаржена, набрала законної сили .

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про статус депутатів місцевих рад», «;Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач в уточненій позовній заяві просить визнатипротиправною бездіяльність відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо невиконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 р., яка полягає в тому, що ОСОБА_6 підписав листа про відмову у задоволенні її вимог щодо поновлення трудових прав, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначені виконавцями /а.с.14/.

Відповідно додатку до розпорядження №21-р від 31.01.2011 року «Про розподіл обовязків між головою ради, заступниками голови ради, керуючим справами виконкому Довгинцівської районної в місті ради» голова районної в місті ради ОСОБА_6 здійснює керівництво заступником голови та заступниками голови ради з питань діяльності виконавчого органу, керуючим справами виконкому районної в місті ради /а.с.129-137/, тобто заступник голови ОСОБА_7 та керуючий справами виконкому районної в місті ради ОСОБА_8 в своїй діяльності підзвітні голові районної в місті ради, повноваженнями щодо звільнення, відсторонення або поновлення на посаді не наділені.

Пунктом 16 додатку до розпорядження №21-р від 31.01.2011 року встановлено, що заступник голови ради в разі відсутності голови ради або неможливості виконання ним своїх обовязків з інших причин здійснює повноваження голови ради, але відповідь підписана саме головою Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_6, який на час звернення позивача з заявою виконував свої обовязки, є самостійним та вільним у прийнятті рішень, у відповіді на заяву ОСОБА_2 викладено саме його рішення щодо спірного питання, що засвідченого його особистим підписом, тому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є неналежними відповідачами.

Вирішуючи питання протиправності бездіяльності голови Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Статтею 1 КК України встановлено, що Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Зі змісту даної статті вбачається, що завданням кримінального провадження не є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 р. у кримінальній справі обвинувальний вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року щодо неї - скасовано, провадження по справі на підставі п.2 ст.6 КПК України ( в редакції 1960 року) за відсутності в її діях складу злочину - закрито. У звязку з закриттям провадження скасовано постанову слідчого прокуратури Довгинцівського району м. Кривого Рогу ОСОБА_9 від 16.04.2008 року про відсторонення її від займаної посади замісника голови Довгинцівської районної ради у місті ОСОБА_1.

Вищезазначена ухвала не містить жодної вказівки щодо відновлення порушених трудових прав та інтересів позивача.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено - спори, пов'язані з відстороненням працівників від роботи за постановою прокурора або слідчого, не підлягають судовому розгляду в порядку цивільного судочинства, а вирішуються в порядку, встановленому для оскарження постанов цих органів. Після скасування такої постанови трудовий спір вирішується в загальному порядку.

Отже, судом апеляційної інстанції, що переглядала вирок суду відносно позивача, визнано, що в діях ОСОБА_2 відсутні суспільно небезпечні діяння, у вчиненні яких її було звинувачено, що є підставою для захисту порушених прав поза межами кримінального провадження, шляхом звернення до суду з позовом в порядку передбаченому чинним законодавством, тому у голови Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_6 були відсутні підстави для скасування розпорядження про відсторонення від посади, поновлення позивача на посаді , виплати заробітку та інших виплат на підставі цієї ухвали.

Крім того, зазначені питання ( зокрема, поновлення на посаді керуючої справами, зобовязання нарахувати та виплати заробітну плати за час вимушеного прогулу, визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з посади №402 від 12.11.2010 року, відшкодування моральної шкоди) вирішувалися постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 р. у справі №2а-49/11, яку 29.03.2012 р. скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 року /а.с.127,128/. Отже, позивачу відмовлено у поновленні на посаді керуючої справами виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради з 12 листопада 2010 року.

Також, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 р. у справі №2а-4444/11, якою вирішувалася скарга на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.09.2011 р., відмовлено в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та зобовязанні нарахувати та сплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу через скасування постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2011 р. у справі №2а-49/11 та у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди , як не обґрунтованої ані за змістом, ані за розміром.

Крім того, в мотивувальній частині ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 року, зазначено, що голова Довгинцівської районної в місті ради, відмовляючи у поновленні позивача на виборній посаді виконкому після закінчення строку дії повноважень ради, що його утворила, діяв у межах наданої компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки поновлення позивача на посаді виконкому після закінчення строку дії повноважень порушує права ради нового скликання на формування свого виконавчого органу в тому персональному складі, який він визначає відповідно до частини 2 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Служба в органі місцевого самоврядування позивача ОСОБА_2 12.10.2010 року припинена головою Довгинцівської районної в місті ради у межах наданої йому компетенції та відповідно до вимог законодавства /а.с.127,128/.

Таким чином, суд не вбачає протиправності в діях (бездіяльності) ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, щодо проходження ОСОБА_2 служби в органах місцевого самоврядування, оскільки ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2013 року, на яку посилається позивач, не є підставою для поновленняна роботі позивача та не містила зазначених вимог, крім того, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року у справі №2а-49/11, ОСОБА_2 відмовлено у поновленні на посаді керуючої справами виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ОСОБА_1 ради з 12 листопада 2010 року, також постановоюДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року справа №2а-4444/11, відмовлено ОСОБА_2 у зобовязанні голови Довгинцівської районної в м. Кривому Розі ради ОСОБА_6 поновити її на посаді.

Також, необґрунтованим та недоведеним є посилання на визнання дій(бездіяльності) голови Довгинцівської районної в місті ради такими, що підривають авторитет держави Україна.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача моральної шкоди в розмірі по 600000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне-за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Однак, оскільки не встановлено протиправної бездіяльності ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 по відношенню до позивача, у звязку із чим підстав для стягнення моральної шкоди немає.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 21,77,78,90,243,245,295 КАС України, ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ,Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про статус депутатів місцевих рад», «;Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів»,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову за позовом ОСОБА_2 до голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6, заступника голови Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_7 , керуючого справами виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_8 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Р. Є. Скотар