Справа № 2а-553/10
Суддя: Головчак М. М.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
___________________________________________________________________________________
Справа № 2а-553/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міськоі ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити в повному обсязі в 2007-2009 роках допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради виплатити недоплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку за період з 06.03.2007 року по 31.12.2007, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року в сумі 13 333 грн. 49 коп. Одночасно просить поновити строк звернення до суду,оскільки про порушення її права їй стало відомо лише із засобів масової інформації.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову, згідно яких позов не визнав, просить розглянути справу у відсутності представника в порядку письмового провадження. Вказував, що згідно ст.95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України, який згідно ст.96 Конституції України затверджується щорічно ВРУ на період з 01 січня по 31 грудня. Таким чином норми, які вводяться законом про державний бюджет діють протягом бюджетного року, є безумовними та пріорітетними відносно інших законів. Відповідно до п.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України „при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України,цього кодексу та закону про Державний бюджет України", В Законі України „Про державну допомогу сім"ям з дітьми", ч.З Прикінцевих положень було зазначено, що розмір державної допомоги сім"ям з дітьми,передбаченої ст.ст.15,18,20,визначається ВРУ щороку у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму,але при цьому не може бути нижчим за величину,яка дорівнює 25 % від встановленого рівня прожиткового мінімуму.Відповідно до ст.101 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" надавалося право КМУ у 2007 році встановлювати розміри соціальних виплат. Зазначена стаття Закону рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року неконституційною визнана не була. Відповідно до ст.116 Конституції України КМУ забезпечує проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту. В п.1 постанови КМУ від 11.01.2007 року № 13 зазначено,що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для незастрахованих в системі загальнообов"язкового державного соціального страхування призначається у розмірі,що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму,встановленого для працездатних осіб,та середньомісячним сукупним доходом сім"ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців,але не менше 90 грн. Окрім того,позивач звернулася до суду 03.12.2009 року і заявила вимоги про стягнення допомоги з 06.03.2007 року. Про порушення своїх прав вона могла дізнатися з офіційного оприлюднення рішення КСУ від 09.07.2007 року та з дати отримання допомоги, тому нею без поважних причин пропущенорічний строк звернення до суду. Щодо позовних вимог за 2008-2009 роки, то вони є безпідставними,оскільки позивач не є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового страхування і тому має право на державну допомогу по догляду за дитиною відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім"ям з дітьми",статтею 15 якого встановлено, що допомога по догляду за дитиною надається у розмірі,що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом,встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім"ї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців,але не менше 130 грн. На даний час норма Закону неконституційною не визнавалсь,а відтак є чинною.

В подальшому від позивачки поступила заява про уточнення позовних вимог,просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради протиправними та зобов"язати провести перерахунок та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною за період з 06.03.2007 року по 31.12.2007, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Позивачка в судове засідання не з"явилась,згідно позовної заяви просить розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.З ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 038797.

ОСОБА_1 є непрацюючою, не є застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради і відповідно до ст.1 Закону України „Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в 2007 році мала право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в порядку та розмірах, визначених ст.15 Закону України „Про державну допомогу сім"ям з дітьми".

Згідно ч.1 ст. 15 вищевказаного Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до б років.

Відповідно до п.14 ст. 71 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ч. 1 ст. 15 Закону зупинено.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення абзацу 3 ч. 2 ст. 56 та п. 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в частині зупинення на 2007 рік дії ч.1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім"ям з дітьми" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку", а отже з 09.07.2007 року дію ст. 15 Закону було відновлено в повному обсязі.

Відповідно до п.5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст.15 Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна була виплачуватися позивачці у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Таким чином, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року виплата позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна була проводитися з розрахунку не менше прожиткового мінімуму згідно вимог Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

Вимоги про стягнення допомоги з 06.03.2007 року по 08.07.2007 року є безпідставними і такими,що до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірність його дій, яка полягає у невиплаті позивачці в повному обсязі допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі, встановленому ст.15 Закону, у зв'язку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо позовних вимог за 2008 та 2009 роки, то вони є безпідставними, оскільки позивачка не є застрахованою в системі загальнообов'язкового державного, соціального страхування, і тому має право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" статтею 15 якого встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн. На даний час норма Закону неконституційною не визнавалась, а відтак є чинною.

Що стосується поновлення строку звернення до суду, то відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтеерсів особи встановлюється річний строк,який,якщо не встановлено інше,обчислюється з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.100 КАС України встановлено,що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,якщо на цьому наполягає одна із сторін.Якщо суд визнає причину пропуску звернення до суду поважною,справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом розглянуто вимогу ОСОБА_1 про поновлення строку строку звернення до суду і визнано причину пропуску звернення до суду поважною,а тому справа розглянута по суті заявлених позовних вимог. За таких обставин,вимога відповідача про відмову в позові на підставі ст.ст.99,100 КАС України задоволенню не підлягає.

Суд з відповідача судового збору не стягує, так як в силу п.7 ч.І ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» органи соціального забезпечення за позовами про стягнення неправильно виплачених допомоги та пенсій звільняються від сплати державного мита. Судові витрати по справі слід присудити позивачу з державного бюджету у відповідності до вимог частини 3 статті 94 КАС України, відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись, керуючись ст.ст. 69-71, 94, 99-100, 159, 160-163, 167, 185, 186,254 Кодексу України адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання виплатити в повному обсязі в 2007-2009 роках допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задовольнити частково.

Поновити строк звернення ОСОБА_1 до суду.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо відмови в донарахуванні ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2,04.12.2006 року, до досягнення ним трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, 04.12.2006 року до досягнення ним трирічного віку у розмірі, встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, який затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року».

В решті позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана в Львівський апеляційний адміністративний суд через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення і проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови - з дня складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак