Справа № 303/7193/17
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/7193/17-а
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Слюсарчук-Гузо В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Ужгород та м.Мукачево ДПП, інспектора взводу №1 роти з батальйону УПП в м.Ужгород та м.Мукачево майора міліції Гичка Дмитра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії інспектора взводу № 1 роти з батальйону УПП в м.Ужгород та м.Мукачево майора міліції Гичка Дмитра Олександровича щодо складання постанови серії БР № 468903 від 13.12.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ст. 122 ч.5 КУпАП незаконними та скасувати постанову серії БР № 468903 від 13.12.2017 року складену відносно ОСОБА_4 за ст.122 ч.5 КУпАП.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 13.12.2017 року о 11 год 25 хв. керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia, з державним номерним знаком НОМЕР_1, в м. Мукачево, по вул. Матросова, 17, здійснила зупинку (стоянку) на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 (5.39) з доданою до нього табличкою 7.17 «інвалід» на якій дозволено зупинку чи у лише ТЗ якими керують водії з інвалідністю, не пов'язану з вимушеною зупинкою, при цьому не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія чи пасажирів, чим порушила вимогу п. 5.38 та п.5 розділу 33 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - /країни).

Вказану постанову вважає протиправною, також зазначає, що під винесення оскаржуваної постанови були порушені її права на захист, справу було розглянуто на місці, у зв'язку із чим вона не була позбавлена можливості надати обґрунтовані пояснення та представити докази її невинності, їй не були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Також посилається, що відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з правопорушенням. Вважає, що інспектор ДПС невірно оцінив ситуацію та безпідставно наклав стягнення за правопорушення, якого вона не вчиняла.

Таким чином просить визнати дії інспектора взводу № 1 роти з батальйону УПП в м.Ужгород та м.Мукачево майора міліції Гичка Дмитра Олександровича щодо складання постанови серії БР № 468903 від 13.12.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ст. 122 ч.5 КУПАП незаконними та скасувати постанову серії БР № 468903 від 13.12.2017 року складену відносно ОСОБА_4 за ст.122 ч.5 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м.Ужгород та м.Мукачево ДПП в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову в яких вказав, що ОСОБА_1 допустила порушення Правил дорожнього руху, яке було виявлено працівниками поліції, а тому позивач була притягнутий до адміністративної відповідальності у зв'язку з чим вважає оскаржувану постанову законною. Постанова винесена у відповідності до вимог Закону, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач - інспектор взводу № 1 роти з батальйону УПП в м.Ужгород та м.Мукачево майора міліції Гичка Д.О. в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши представлені докази та з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 4 УПП в містах Ужгород та Мукачево Гичка Д.О., серії БР № 468903 від 13.12.2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що 13.12.2017 року о 11 год 25 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia, з державним номерним знаком НОМЕР_1, в м. Мукачево, по вул. Матросова, 17, здійснила зупинку (стоянку) на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 (5.39) з доданою до нього табличкою 7.17 «інвалід» на якій дозволено зупинку чи у лише ТЗ якими керують водії з інвалідністю, не пов'язану з вимушеною зупинкою, при цьому не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія чи пасажирів, чим порушила вимогу п. 5.38 та п.5 розділу 33 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - /країни).

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що вона порушила ПДР.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема в статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до П.8.4.Г) ПДР України інформаційно-вказівні знаки, запроваджують ібо скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про зозташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Інформаційно-вказівний знак 5.38 «Місце для стоянки», застосовується для позначення місць і майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з буквою «Р» і символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з буквою «Р» і символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

За змістом, ч.5 ст.122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з івалідністю" -, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справа щодо відповідача розглянута відповідно до вказаної норми за місцем вчинення правопорушення.

Посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги частини 1 ст.276 КУпАП в розумінні рішення Конституційного Суду України у справі № 1-11/2015 від 26.05.2015р. є безпідставним, так як відповідно до цього рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 Конституційний Суд України зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення, зазначені в ст. 258 КУпАП, застосовується скорочене провадження, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Після винесення Конституційним Судом України рішення № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII було доповнено ст. 258 КУпАП вищезазначеною частиною другою, що має наслідком застосування скороченого провадження у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження не передбачає можливості відкладення винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає, що постанова винесена інспектором законно, без порушень, а позивач звернувся до суду з позовом з метою уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведена винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, факт адміністративного правопорушення зі сторони позивача мав місце, про що була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду не для захисту своїх прав, а з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення та не вбачає підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2 , 77 , 241-246 , 255, Кодексу адміністративного судочинства України , ст.ст. 251 , 288 , 289 , 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Ужгород та м.Мукачево ДПП, інспектора взводу №1 роти з батальйону УПП в м.Ужгород та м.Мукачево майора міліції Гичка Дмитра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В.О.Монич