Справа № 803/245/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/245/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке об'єднане управління ПФУ, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення від 14 грудня 2017 року №43 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язання призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши у пільговий стаж роботу за період з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року у Відкритому акціонерному товаристві "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" календарно, з моменту звернення із заявою про призначення пенсії - з 27 вересня 2017 року.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 27 вересня 2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки має достатній пільговий стаж роботи та досягла відповідного віку для призначення пільгової пенсії.

Згідно з рішенням комісії про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 30 листопада 2017 року №95/975 ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення зазначеної пенсії періоди роботи з 16 липня 1981 року по 31 грудня 1991 року, з 01 липня 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 - календарно та з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю на посаді прядильниці 5-го розряду, знімальниці пряжі у Відкритому акціонерному товаристві "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" (ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс").

Оскаржуваним рішенням відповідача від 14 грудня 2017 року №43 ОСОБА_1 було відмовлено у призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу з тих підстав, що пільговий стаж становить 17 років 06 місяців 05 днів замість необхідних 20 років.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує її законні права та інтереси.

ОСОБА_1 стверджує, що періоди роботи на ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" на відповідній посаді (прядильниця, знімальниця пряжі), що дає право на пільгову пенсію, підтверджуються записами у трудовій книжці.

Позивач вважає хибними висновки відповідача про те, що за періоди з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, адже законодавець не пов'язує обчислення пільгового стажу із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Позивач вказує, що на день подання заяви відповідачу вона досягла пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 20 років, а тому має право на пенсію згідно пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Відповідно до ухвали судді від 16 лютого 2018 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), як це визначено статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві на позов відповідач його вимоги не визнав (а.с.43-46). В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав, що за наданими ОСОБА_1 документами для призначення пенсії було встановлено, що її пільговий стаж становить 17 років 06 місяців 05 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи роботи з 16 липня 1981 року по 31 грудня 1991 року - календарно, а з 01 липня 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 календарно та з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року - за фактичною тривалістю.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництва, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідач наголошує, що Порядком №383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Суд, з урахуванням мотивів, викладених у позові та відзиві, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27 вересня 2017 року звернулась до Луцького об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення (а.с. 37).

Рішенням Луцького об'єднаного управління ПФУ Волинської області від 14 грудня 2017 року №43 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 вересня 2017 року їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.39).

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - комісія з питань підтвердження стажу роботи) відповідно до записів трудової книжки, довідки від 29 лютого 2016 року №601/01.20, виданої Державним архівом Волинської області, довідок від 01 листопада 2017 року №2542/1-11-№2548/1-11, копій наказів від 16 липня 1981 року №1982, від 07 серпня 1981 року №2602, від 23 червня 1988 №1227, від 31 липня 2002 року №315, копії особової картки форми Т-2, виданих комунальною установою Луцький міський трудовий архів Луцької міської ради, було встановлено, що ОСОБА_1 з 16 липня 1981 по 09 серпня 1981 року і 01 січня 1988 року по 31 липня 2002 року працювала прядильницею та з 10 серпня 1981 року по 31 грудня 1987 року знімальницею пряжі на ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс".

Також комісією було встановлено, що позивач перебувала у відпустці по догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до виповнення їм трирічного віку в період з 01 липня 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи від 30 листопада 2017 року №95/975 зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16 липня 1981 року по 31 грудня 1991 року, а з 01 липня 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 - календарно та з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року за фактичною тривалістю (а.с.38).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Закон № 1788-XII).

За змістом пункту "є" статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Відповідно до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення", право на отримання пільгової пенсії за віком після досягнення 55-річного віку мають жінки, які пропрацювали на виробництвах: бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне, текстильні цехи (дільниці, відділення) у виробництвах штучного та синтетичного волокна, виготовлення металевих сіток за професією прядильники.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов'язано із законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом "є" статті 13 Закону № 1788-XII особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи - не менше 20 років та вік - 55 років.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день (наприклад, як це визначено пунктами "а", "б" статті 13 Закону № 1788-XII ), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону, до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом "є" статті 13 Закону N 1788-XII, не мають застосовуватися.

Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 29 червня 2017 року у справі № 161/19344/13-а.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок): основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 усі записи внесені відповідно до норм чинного законодавства, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця (а.с.10-14).

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 16 липня 1981 року прийнята прядильницею п'ятого розряду прядильного цеху №1 Луцької меланжевої прядильно-ткацької і оздоблювальної фабрики імені 60-річчя Радянської України; 10 серпня 1981 року переведена на знімальницю пряжі; з 01 січня 1988 року працювала прядильницею третього розряду; з 23 червня 1988 року переведена прядильницею п'ятого розряду; з 21 червня 1990 року присвоєна друга професія прядильника ППМ-120 п'ятого розряду; з 01 серпня 2001 року прийнята прядильником п'ятого розряду до прядильно-крутильного цеху прядильного виробництва. Згодом підприємство неодноразово перейменовувалось. Як слідує з копії трудової книжки позивача до 07 листопада 2005 року вона безперервно працювала на цьому підприємстві і наказом від 07 листопада 2005 року №120-к по ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" звільнена з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін.

На думку суду, відповідач дійшов хибного висновку, що за період роботи з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов'язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом "є" статті 13 Закону № 1788-XII із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), який набув чинності з 01 січня 2004 року, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Як визначено статтею 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Такими чином, за період з 01 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від факту та суми сплачених внесків.

Проте, як визначено частиною четвертою статті 24 Закону №1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. За період до 01 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалось відповідно до статей 56-63 Закону № 1788-XII.

Згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Отже, незалежно від того, коли призначатиметься пенсія, робота до 01 січня 2004 року, як постійна, так і тимчасова, як з повним, так і з неповним робочим днем, незалежно від суми сплачених внесків зараховується до страхового стажу в повному обсязі.

Слід також зауважити, що відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на порядок підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, що визначений Порядком №383. Пунктом 7 Порядку №383 встановлено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

Проте даний Порядок №383 не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки, як визначено пунктом 1 цього Порядку, він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак не поширює свою дію на обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту "є" статті 13 №1788-XII.

Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Таким чином, період роботи ОСОБА_1 на посаді прядильниці з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року у ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" є періодом, який включається до спеціального стажу та повинен зараховуватися календарно.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відтак, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач не пізніше трьох місяців звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону №1788-XII, 25 грудня 2017 року позивач досягла 55 років, її пільговий стаж становив більше 20 років, тому рішення від 14 грудня 2017 року № 43 про результати розгляду заяви від 27 вересня 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправним та його слід скасувати.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши у пільговий стаж роботу за період з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року у ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" календарно, з моменту досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку, тобто, з 26 грудня 2017 року.

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід присудити на користь позивача здійснені нею і документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 14 грудня 2017 року №43 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 вересня 2017 року щодо призначення пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (43005, Волинська область, місто Луцьк, проспект Президента Грушевського, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40370530) призначити та виплачувати з 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 (43024, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши у пільговий стаж роботу за період з 01 січня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 11 червня 1997 року по 31 липня 2002 року у ВАТ "Луцький шовковий комбінат" Волтекс" календарно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук