Справа № 285/4564/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 285/4564/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "08" лютого 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Сташків Т.Б. в м. Новоград-Волинський, повний текст судового рішення складено 13.02.18) у справі за позовом ОСОБА_2 до Поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Михалюк Микола Юрійович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом про скасування постанови інспектора роти № 1 БУПП ДПП м. Житомира від 6 грудня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_2 зазначив, що згідно постанови інспектора роти № 1 БУПП ДПП м. Житомира Михалюка М.Ю. № 658579 від 6 грудня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До адміністративної відповідальності ОСОБА_2 було притягнуто за те, що 6 грудня 2017 року о 11 год. 35 хв. позивач, у порушення п. 9.8. ПДР України керував автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом без увімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар. Норма ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративні правопорушення розглядається за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративні правопорушення, тобто за місцем знаходження ВП ГУНП України в Житомирській області по вул. І. Франка, 3-А у м. Новограді-Волинському, однак поліцейський Михалюк М.Ю. не дотримався зазначених вимог Закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. В позові ОСОБА_2 зазначив про те, що дійсно керував автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, однак відповідач склав оскаржувану постанову, не надавши можливість позивачу надати пояснення щодо причин відсутності ближнього світла фар. Позивач після зупинки інспектором поліції його автомобіля, негайно усунув порушення, шляхом встановлення запобіжника та увімкнення ближнього світла фар. Крім того, норма ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними зовнішніми освітлювальними приладами саме при початку руху, чи зміні його напрямку.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2018р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить рішення суду скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, зокрема, на те, що судом не надано оцінки на його обґрунтування , викладені в позовній заяві щодо тлумачення словосполучення "на місці вчинення правопорушення" та "за місцем його вчинення". На думку позивача в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши докази, зібрані матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови інспектора роти № 1 БУПП ДПП м. Житомира Михалюка М.Ю. № 658579 від 6 грудня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До адміністративної відповідальності позивача було притягнуто за те, що 6 грудня 2017 року о 11 год. 35 хв. позивач, у порушення п. 9.8. ПДР України керував автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом без увімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірне, оскільки достовірно встановлений факт наявності в діях ОСОБА_2 порушення п. 9.8 ПДР України, та правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 2статті 122 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов'язок з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що останній 06.12.2017, керуючи транспортним засобом, рухався без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза межами населеного пункту.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції досліджено наданий відповідачем відеозапис, який підтверджує визнання позивачем факту керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, колегія суддів відхиляє аргументи позивача щодо невірної кваліфікації відповідальності за невиконання обов'язку з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, оскільки ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та відповідні правила користування встановлені, зокрема, ч.2 п.9.8 Правил дорожнього руху.

Отже, на переконання колегії суддів, є доведеним факт вчинення позивачем порушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова прийнята правомірно.

Стосовно доводів апелянта, що справа про адміністративне правопорушення протиправно була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху (складання інспектором Державтоінспекцїї протоколу про правопорушення, розгляд адміністративної справи на підставі цього протоколу уповноваженим органом - Управлінням Державтоінспекції та за результатами її розгляду винесення постанови цим органом) був змінений з урахуванням положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП.

Тобто, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.201 №1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Крім того судом встановлено, що під час винесення постанови працівником поліції було роз'яснено його права та обов'язки, які передбачені статтею 268 КУпАП, що вбачається з відеозапису.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо порушення відповідачем процедури притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Отже, розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та не підлягаю скасуванню. Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та відхиляються судом апеляційної інстанції за необґрунтованістю. За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "08" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.