Справа № 607/14165/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1286/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Затолочного В.С., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2018 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Черніцької І.М., повний текст судового рішення виготовлене 19.01.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради про визнання протиправними дій Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)».

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона є власником гаража по вул.М. Паращука, 2 в м.Тернополі. 31 липня 2017 року вона звернулась до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0,0033 га для обслуговування індивідуального гаража по вул.М.Паращука,2 в м.Тернополі. Листом від 15 серпня 2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив її про те, що підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.М.Паращука,2 в м.Тернополі» на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законом порядку. 24 жовтня 2017 року на девятнадцятій сесії міської ради щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)», будь-якого рішення з даного питання не прийнято, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Просила позов задоволити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)», за результатами голосування якого одного з передбачуваних Законом рішень по даному питанню не прийнято.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Тернопільська міська рада. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником гаража по вул.М.Паращука,2 в м.Тернополі, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав від 25.02.2016 року та не заперечується відповідачем.

31 липня 2017 року позивачка звернулась до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0033 га для обслуговування індивідуального гаража по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернполі. До заяви позивач додала копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, графічні матеріали, копію документу, що посвідчує право власності, копію розрахунку потреби площі, копію технічного паспорту.

15 серпня 2017 року своїм листом виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив позивача про те, що підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.М.Паращука,2 в м.Тернополі» на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законом порядку.

21 серпня 2017 року на офіційному сайт Тернопільської міської ради було опубліковано проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул.М. Паращука ( гр. ОСОБА_3 та інші)». У вступній частині проекту вказано про врахування висновків постійних комісій міської ради з питань містобудування, з питань природокористування, приватизації, продажу, оренди землі.

24 жовтня 2017 року на девятнадцятій сесії Тернопільської міської ради сьомого скликання щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)», будь-якого рішення з даного питання не прийнято.

Як вбачається з витягу з протоколу девятнадцятої сесії від 24.10.2017 року та поіменного голосування від 24.10.2017 року встановлено результати голосування: За -13, проти-0, утрималось -9. Рішення не прийнято.

Листом за №12102/08 від 08 грудня 2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив ОСОБА_4, який також звертався до Тернопільської міської ради із аналогічною заявою «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.М.Паращука, 2 в м.Тернополі», що 24 жовтня 2017 року за результатами голосування міської ради будь-якого рішення з даного питання не прийнято. При цьому, розяснено, що результат голосування в даному випадку не є відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та заявники вправі звернутись із такою заявою повторно. Щодо проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою..» зазначають, що вказаний проект рішення завізований юридичною особою та профільним заступником голови ради, зауважень щодо невідповідності даного проекту вимогам чинного законодавства не має.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 31 липня 2017 року позивачка звернулась до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)», пройшов відповідні походження юридичної особи та відповідними посадовими особами міської ради, а тому був переданий на розгляд постійних профільних комісії 22 вересня та 02 жовтня 2017 року та на розгляд пленарного засідання сесії міської ради 24 жовтня 2017 року.

Проект рішення виносився на засідання сесії міської ради 24 жовтня 2017 року із всіма додатками, висновками постійний комісії, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті, що визнається відповідачем у судовому засіданні та підтверджується письмовими поясненнями викладеними у поданих до суду відзиві та запереченнях на позов.

24 жовтня 2017 року на сесії Тернопільської міської ради при розгляді проекту даного рішення, будь-якого рішення з даного питання не прийнято, у звязку із недостатньою кількістю голосів під час голосування за даний проект рішення .

Відтак, у даному випадку це не відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та позивач вправі повторно звернутись зі вказаною заявою.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Тернопільської міської ради сьомого скликання на девятнадцятій сесії міської ради від 24 жовтня 2017 року щодо розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою вул. М. Паращука, 2 (гр. ОСОБА_3 та інші)», за результатами голосування якого одного з передбачуваних ст. 123 Земельного кодексу рішень по даному питанню не прийнято є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Судова колегія звертає увагу, що саме не прийняття рішення у звязку з відсутність необхідної кількості голосів під час голосування, заява позивача не розглянута та жодного із передбачених Законом рішень по даному питанню не прийнято. При цьому, після неприйняття рішення з даних підстав, міська рада повторно даний проект рішення на голосування сесії міської ради з власної ініціативи не вносить. Позивач змушений повторно звертатись до міської ради із заявами про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, що суттєво порушує його права та суперечить вимогам Закону.

Разом з тим, відповідач сам підтверджує той факт, що вказаний проект рішення завізований юридичною особою та профільним заступником голови ради, зауважень щодо невідповідності даного проекту вимогам чинного законодавства не має. На розгляд пленарного засідання проект рішення виносився із всіма додатками, висновками постійний комісії, без жодних зауважень та відповідав вимогам зазначеним в Регламенті.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2018 року у справі №607/14165/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 14.03.2018 року