Справа № 589/4637/17
Суддя: Литвинко Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/4637/17
Провадження № 2-а/589/40/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т. В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльського відділення поліції ГУНП в Сумській області, інспектора Путивльського ВП ГУНП в Сумській області Киреєва В.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Киреєва В.В. серії ДР № 003106 від 15 листопада 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст.ст. 278-280 КУпАП. Також вказує, що висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підтверджується жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з'явися, проте надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання, не з'явився, про поважність своєї неявки суду не повідомив.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін у спрощеному позовному провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора Путивльського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киреєва В.В. серії ДР № 003106 від 15 листопада 2017 року до позивача було застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно постанови, 15 листопада 2017 року о 16:35 год. в м. Путивль Сумської області водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Дану постанову позивач вважає протиправною, з підстав викладених у позові, і зазначені доводи не знайшли свого спростування під час розгляду справи судом.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи вищезазначені норми закону та те, що згідно ПДР України дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повинні міститися докази того, що мав місце проїзд без зупинки транспортного засобу з відповідними порушеннями правил дорожнього руху.

Лише при таких обставинах можна вважати, що посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення достовірно з'ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, та на законних підставах винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, матеріали справи, що стали підставою винесення оскаржуваної постанови, таких доказів не містять.

Зокрема, не міститься в матеріалах справи даних, які б підтверджували проїзд без зупинки транспортного засобу позивача перед дорожнім знаком в порушення ПДР України.

Про наявність свідків чи відео фіксації вказаної події відповідач суду не повідомив.

Частиною 1 ст. 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, як вбачається з вищевикладеного, відповідач зазначеного обов'язку не виконав, не з'явився в судове засідання та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, не надав суду доказів відповідач і на спростовування доводів позивача з приводу того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

За таких обставин, суд вважає, що правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено, тому слід скасувати вищезазначену постанову інспектора патрульної поліції Киреєва В.В.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 243, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Путивльського відділення поліції ГУНП в Сумській області Киреєва В.В. серії ДР № 003106 від 15 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко