Справа № 635/339/18
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №635/339/18
Провадження №2-а/635/57/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Харківськиий районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Покотилівка в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Шрамко Анни Леонідівни, юридична адреса: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначає, що 09 січня 2018 року приблизно о 09.00 годині він рухався на транспортному засобі "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого була його дружина, інвалід 3-ої групи. Біля будинку №29 по вулиці Петровського у місті Харкові вони зробили зупинку і дружина пішла по справам, а він залишився чекати її в автомобілі. Враховуючи те, що дружини не було тривалий час він пересів з пасажирського сидіння на місце водія, що завести автомобіль і ввімкнути обогрів. В цей час біля автомобілю зупинився автомобіль патрульної поліції і працівники поліції, які перебували в ньому, почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Він намагався надати працівникам поліції пояснення, але вони враховані не були. Вважає, що в його діях не було складу правопорушення, передбаченого ст.122 ч.5 КпАП України, а тому просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2018 року позов був залишений без руху і позивачеві наданий строк для усунення недоліків, тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

07 лютого 2018 року позивачем на усунення недоліків було надано ряд документів і ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без виклику сторін.

Згідно з поштовим повідомленням позивач отримав ухвалу про відкриття провадження по справі 16 лютого 2018 року.

Відповідачеві був наданийп"ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії позову з додатками та ухвали суду про відкриття провадження, для надання письмових заперечень на позов. Згідно з поштовим повідомленням відповідач копію позову з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження отримав 16 лютого 2018 року. Але у встановлений судом строк письмові заперечення проти позову не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про можливість задоволення адміністративного позову частково з таких підстав.

На підставі ч.2 ст.222 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені, частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою ст.133-1 цього Кодексу, - працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 276 КпАП України встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 встановлено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 Кодексу Адміністративного Судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованої в неавтоматичному режимі серії ЕА №259139 від 09.01.2018 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.5 КпАП України і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1020 грн. (а.с.21).

Частина 5 статті 122 КпАП України передбачає відповідальність за наступне правопорушення - зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Суб'єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Пунктом 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 (з наступними доповненнями та змінами) протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Статтею 258 КпАП України передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм закону вбачається, що частина 5 статті 122 КпАП України не відноситься до тих статей, за якими допускається не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог пунктів 5-9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 (з наступними доповненнями та змінами) протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення на якому проставлено відповідні серію та номер. Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Пунктом 4 розділу IV зазначеної Інструкції передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Пунктами 8-11 Інструкції встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 8), на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);

у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення являє собою аркуш паперу розміром 210х297 мм (+-0,5 мм), масою 80 г/кв. м і складається з постанови та копії. Постанова і копія надруковані на самокопіювальному папері з лицьового боку трьома фарбами способом офсетного друку.

На бланку постанови по справі про адміністративне правопорушення нанесена лінія перфорації на відстані 20 мм від верхнього краю.

Серія постанови складається із літеросполук, номер - із шестизначного цифрового показника, виконуються способом високого друку.

Текстова частина надрукована фарбою зеленого кольору.

Для захисту бланка використані такі елементи захисту:

1) мікрошрифт у позитивному зображенні (на постанові і копії бланка);

2) нерегулярна комп'ютерна фонова сітка (для постанови виконана блакитним кольором, для копії - жовтим кольором).

Найменування виробника, номер, рік та квартал виконання замовлення надруковано з лицьового боку постанови та копії.

Кількість комплектів у блоці - 20.

Після останнього комплекту блок комплектується чистою картонною сторінкою.

Бланки скріплено перед лінією перфорації (по ширині 210 мм) двома скобами.

Згідно з вимогами пункту 15 Інструкції копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 не відповідає вимогам, які висунуті для постанови в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 (з наступними доповненнями та змінами), а саме:

- бланк постанови не відповідає вимогам, затвердженим Інструкцією;

- постанова не містить відмітки про роз"яснення правопорушенику його прав та обов"язків, передбачених діючим законодавством;

- постанова не містить відомостей щодо вручення або надіслання її копії правопорушнику.

Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в частині того, що ним дотримані усі вимоги діючого законодавства при винесенні постанови щодо отримання від правопорушника пояснень, надання йому правової допомоги тощо, а тому, за таких обставин, суд доходить до висновку про те, що в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується вимог позивача щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 284 КпАП України передбачено, що постанова про закриття справи приймається за наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

Однак, дані дії повинні здійснюватися судом, як органом загальної юрисдикції, а не як адміністративним судом, в ході провадження по справі за адміністративним позовом.

Тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами діючого законодавства позивач при зверненні до суду був звільнений від оплати судового збору.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності з вимогами ст.4 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду фізичної особи з адміністративним позовом немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи встановлений на рівні 1762 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав би сплаті позивачем при зверненні до суду з зазначеним адміністративним позовом становив би 704 грн.80 коп. (1762 грн. х 0,4).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Шрамко Анни Леонідівни, юридична адреса: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАА №259139 від 09 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст.122 ч.5 КпАП України, скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Шрамко Анни Леонідівни, юридична адреса: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в частині закриття провадження по справі відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 березня 2018 року.

Суддя Н.Л.Панас