Справа № 817/2205/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2018 року м. РівнеСправа №817/2205/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 територіальне управління юстиції у Рівненській області,
про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі МЮУ) про визнання протиправним та скасування наказу від 03.07.2017 №2100/5 "Про анулювання доступу державного реєстратора ОСОБА_4 підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ є протиправним та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та суду пояснив, що на підставі довідки за результатами проведення камеральної перевірки, проведеної МЮУ від 29.06.2017 відповідачем прийнято спірний наказ №2100/5 від 03.07.2017, яким анульовано доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стверджує, що подання Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 03.04.2017 №1371/04.3-3.17 з додатками від 03.05.2017 №1711/1914-0-14-17/04.3, на підставі якої МЮУ було проведено камеральну перевірку, видано з порушенням вимог ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Також вказує на те, що наказ про проведення перевірки від 13.06.2017 №2105/7 направлено відповідачем ОСОБА_4 підприємству "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради (далі КП «Сарненське БТІ») з порушенням строку, встановленого законом, а на розгляд скарги МЮУ не запросило позивача, чим позбавило його можливості ознайомитись з наявними матеріалами та надати свої пояснення чи зауваження. Таким чином, позивач з порушеннями, які зазначені в довідці за результатами перевірки не погоджується, а санкцію, яка застосована до нього вважає неправомірною та такою, що суперечить нормам законодавства. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.12.2017 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, який в подальшому за клопотанням учасників справи проводився з викликом сторін. Разом з тим, вказаною ухвалою суду відповідачу встановлювався строк для подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 територіальне управління юстиції у Рівненській області (далі ГТУЮ у Рівненській області).

Відповідач та третя особа позов не визнали з підстав, викладених у відзиві та уточненнях до відзиву.

У судовому засіданні представник відповідача та третьої особи проти позову заперечила, надавши пояснення, тотожні відзиву та уточненнях до нього. Зокрема, вказала, що у лютому 2017 року на розгляд до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшли заяви власників квартир житлового будинку №12 по вул.Буковинській в м.Рівному щодо проведення позивачем подвійної державної реєстрації права власності на квартири за однією і тією ж адресою, не в порядку, визначеному ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян". За результатами розгляду вказаних звернень ОСОБА_3 територіальне управління юстиції у Рівненській області виявило ряд грубих порушень чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, допущених ОСОБА_1 як державним реєстратором КП "Сарненське БТІ" при проведенні державної реєстрації права власності на незавершені будівництвом квартири по вул.Буковинській, 12 в м.Рівному, які носили систематичний характер. Також повідомляє, що ОСОБА_3 територіальне управління юстиції у Рівненській області звернулось до МЮУ з поданням з метою встановлення порушень порядку державної реєстрації речових прав державними реєстраторами КП "Сарненське БТІ", за результатами розгляду якого та з урахуванням допущених позивачем порушень норм чинного законодавства, МЮУ прийняло спірний наказ від 03.07.2017 №2100/5. Крім того, спірний наказ прийнято відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та відповідно до Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, у зв'язку з виявленими порушеннями, допущеними позивачем при проведенні державної реєстрації права власності на незавершені будівництвом квартири по вул. Буковинській, 12 в м.Рівному. Вважає такий наказ правомірним, прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.03.2016 був призначений на посаду заступника директора державного реєстратора КП "Сарненське БТІ" із здійсненням повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

03.04.2017 начальником ГТУЮ у Рівненській області до МЮУ направлено подання №1371/04.3-3.17 на проведення камеральної перевірки державних реєстраторів КП "Сарненське БТІ" ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.а.с.43-45)

На виконання запиту МЮУ від 18.04.2017 за №14699/7786-0-32-17/19 про надання додаткових документів для розгляду подання, ГТУЮ у Рівненській області 23.05.2017 надало відповідачу копії реєстраційно контрольних карток, скарг та заяв власників квартир житлового будинку №12 по вул.Буковинській в м.Рівному (а.а.с.52-54)

Наказом МЮУ від 13.06.2017 №2105/7 вирішено провести камеральну перевірку державного реєстратора КП "Сарненське БТІ" ОСОБА_1 з 13.06.2017 та утворити комісію для проведення камеральної перевірки (а.с.10).

Відповідно до наказу МЮУ №2105/7 від 13.06.2017 та згідно зі ст.37-1 статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), комісією проведено камеральну перевірку державного реєстратора КП "Сарненське БТІ" ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за результатом якої складено довідку від 29.06.2017 (а.а.с.19-24).

Висновком комісії за наслідками проведеної перевірки була пропозиція анулювати доступ державного реєстратора КП "Сарненське БТІ" ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Копії матеріалів камеральної перевірки направлені КП "Сарненське БТІ" (а.а.с.18-24).

Спірним наказом МЮУ від 03.07.2017 №2100/5 анульовано доступ державного реєстратора КП "Сарненське БТІ" ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.а.с.15-16).

Вважаючи оспорюваний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом №1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Частиною 1 статті 37-1 Закону №1952-IV передбачено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав. За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав. У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб'єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Згідно з ч.4 ст.37-1 Закону №1952-IV, порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №990 від 21.12.2016 (далі - Порядок №990).

Вказаний Порядок №990 визначає процедуру здійснення Мінюстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 2 Порядку №990 передбачено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мінюсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах. У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і обґрунтованих подань територіальних органів Мінюсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи субєктів державної реєстрації з прийняттям обовязкових до виконання рішень, передбачених Законами.

Порядок державної реєстрації встановлений у відповідних підзаконних актах, зокрема, в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127).

Як вбачається зі змісту довідки від 29.06.2017, ОСОБА_1 допустив порушення процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначеної Порядком №1127.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV, державній реєстрації прав підлягає право власності.

За змістом частини 5 статті 3 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Частиною 1 статті 5 Закону №1952-IV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пунктами 2-3 частини 1 статті 6 Закону №1952-IV визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно з пунктами 1-2 частини 3 статті 10 Закону №1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочинну та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

За приписами статті 11 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 1 статті 22 Закону №1952-IV визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №1952-IV, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Частиною 1 статті 27 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 18 Закону №1952-IV визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна є документи за переліком, зазначеним у статті 27 Закону №1952-IV та Порядку №1127, який, водночас, не є вичерпним. Так, визначальною ознакою документа є підтвердження ним відповідно до законодавства факту набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 20 Порядку №1127 визначено, що у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна, об'єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. За наявності зареєстрованих речових прав на такий обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про субєктів цих прав до відповідного відкритого розділу.

Відповідно до пункту 68 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва подаються:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

3) технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Частинами 1, 3 статті 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

З системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що для реєстрації права власності набувача на об'єкт незавершеного будівництва, надаються документи, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисна документація, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

З аналізу виявлених МЮУ порушень, зафіксованих у довідці за результатами камеральної перевірки від 29.06.2017, судом встановлено наступне.

У серпні 2016 року державним реєстратором ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на незавершені будівництвом квартири в будинку №12 по вул.Буковинській у м.Рівному за Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" на підставі наступних документів: інвестиційного договору від 23.08.2006, укладеного між Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" та Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, яким передбачено проведення будівельних робіт по вул.Буковинська, 12 у м.Рівному; договору оренди землі, укладеного між Рівненською міською радою та Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07.11.2005, стосовно земельної ділянки, розташованої по вул.Буковинська, 12 у м.Рівному; дозволу на виконання будівельних робіт від 05.12.2005 №413, виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м.Рівного; технічних паспортів на об'єкти нерухомості, що розташовані по вул.Буковинська, 12 у м.Рівному.

З аналізу сформованих державним реєстратором ОСОБА_1 відомостей за результатами пошуку інформації за об'єктами нерухомого майна встановлено, що інформація з Державного реєстру прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, містить відомості про реєстрацію права власності на квартири за вказаною вище адресою за фізичними особами у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (діяв по 31.12.2013) та Державному реєстрі прав (діє після 01.01.2013).

Незважаючи на наявність інформації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та державному реєстрі прав, державний реєстратор ОСОБА_1 приймав рішення про державну реєстрацію прав та зареєстрував у Державному реєстрі прав право власності на незавершені будівництвом квартири з ідентичними номерами за тією ж самою адресою за Приватним підприємством фірмою "Інтерекопласт" на підставі вищевказаних документів.

Так, зокрема, 19.08.2016 державним реєстратором відкрито розділи Державного реєстру прав з реєстраційними номерами: 101 за адресою АДРЕСА_1; 101 за адресою АДРЕСА_2; 101 за адресою АДРЕСА_3; 101 за адресою АДРЕСА_4.

Відповідачем не надано доказів того, що у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації речових прав на нерухоме майно, які вичерпно передбачені ст.24 Закону №1952-IV, внаслідок чого ним на підставі поданого ППФ Інтерекопласт переліку документів, передбачених пунктом 68 Порядку №1127, проведено державна реєстрація права власності на об'єкти - незавершене будівництво по вул.Буковинська, 12 у м.Рівному. При цьому типом об'єкта нерухомого майна, щодо якого проводилася державна реєстрація є незавершене будівництво.

В ході судового розгляду судом також встановлено, що позивачем, як державним реєстратором, адреса ж об'єктів незавершеного будівництва зазначалася як будівельна і така, що отримана з аналізу документів поданих заявником для державної реєстрації прав. Щодо таких об'єктів як: "квартира" або "незавершена будівництвом квартира", як зазначено у довідці від 29.06.2017, державним реєстратором ОСОБА_1 за вказаною адресою розділи у Державному реєстрі прав не відкривалися, а речові права не реєструвалися.

Крім того, державним реєстратором ОСОБА_1 відкрито розділи щодо незавершеного будівництва по об'єктах, технічні характеристики яких суттєво відрізняються від відомостей щодо зареєстрованих за вказаними адресами квартир в Державному реєстрі речових прав та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, та стосовно яких до третьої особи надійшли скарги громадян, що в подальшому слугували підставою направлення подання до МЮУ.

Таким чином, фактично, на час розгляду третьою особою скарг громадян, в Державному реєстрі речових прав зареєстровано чинні права власності на різні за суттю, технічними характеристиками та місцем розташування об'єкти нерухомого майна: квартири в будинку №12 по вул.Буковинській у м.Рівному за громадянами, та незавершені будівництва по вул.Буковинська, 68 у м.Рівному за Приватним підприємством-фірмою Інтерекопласт.

Ознак будь-яких доказів, які би свідчили про неправомірне заволодіння чи захоплення чужого нерухомого майна внаслідок здійснених державним реєстратором ОСОБА_1 реєстрацій речових прав на нерухоме майно у довідці МЮУ від 29.06.2017 не зазначено, а в ході судового розгляду таких обставин судом не встановлено.

Також відповідачем не надано доказів наявності скарг на дії позивача, як державного реєстратора прав. Рішення державного реєстратора щодо зазначених у довідці об'єктів нерухомості заінтересованими особам, або ж особами, права, свободи та інтереси яких ймовірно могли б бути порушені, не оскаржувалися, здійснені на їх підставі записи у Державному реєстрі речових прав у встановленому законодавством порядку не скасовані.

Крім того, суд звертає увагу відповідача та третьої особи на те, що відповідно до п.8 Порядку №990, під час проведення камеральної перевірки комісія має право: 1) ознайомлюватися з електронними копіями документів, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та які розміщені у реєстрах, а також з документами, створеними за допомогою програмних засобів ведення реєстрів; 2) витребувати у суб'єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах; 3) вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб'єктів державної реєстрації надання пояснень.

У матеріалах справи відсутні докази того, що під час проведення камеральної перевірки суб'єктом владних повноважень вживалися будь-які заходи щодо перевірки порушень, які виявлені на підставі даних реєстру, у тому числі чи запитувалися відповідачем копії документів на паперових носіях, пояснення суб'єкта перевірки, тощо. Не знайшли свого відображення у матеріалах справи і докази щодо підтвердження обставин подвійної реєстрації прав на нерухоме майно, виявлених в ході перевірки.

Частиною 2 статті 37-1 Закону №1952-IV встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Відтак, рішення МЮУ про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав повинно бути вмотивованим.

Як встановлено судом, відповідачем при проведенні камеральної перевірки, складенні довідки та винесення оскаржуваного наказу не забезпечено участі позивача у процесі прийняття рішення шляхом можливості надати пояснень, а також відповідачем не досліджено усі документи, які могли би мати значення при прийнятті спірного рішення.

Разом з тим, камеральна перевірка призначена та проведена на підставі подання ГТУЮ у Рівненській області від 03.04.2017 за №1371/04.3-3.17 з додатками від 03.05.2017 №1711/1914-0-14-17/04.3, яке було оформлене за результатом розгляду скарг та заяв громадян в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР).

Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судом встановлено, що при розгляді скарг та заяв громадян посадовими особами ГТУЮ у Рівненській області допущено порушення вимог ст.19 Закону №393/96-ВР в частині обов'язку органів державної влади і місцевого самоврядування, їх керівників та інших посадових осіб в межах своїх повноважень об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Так, в ході судового розгляду виявлено, що третьою особою проведено необ'єктивну та однобічну перевірку заяв та скарг громадян, оскільки не надано суду доказів залучення позивача до участі у розгляді скарг громадян, одержання письмових пояснень державного реєстратора, вивчення копій документів на паперових носіях, не надано будь яких інших письмових доказів, що зібрані посадовими особами під час розгляду скарг громадян.

Листи-відповіді ГТУЮ у Рівненській області, прийняті за результатами розгляду скарг громадян, не містять відомостей чи висновків про виявлені в діях державного реєстратора ОСОБА_1 порушення чинного законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, згідно з п.3. Порядку №990, розгляд обґрунтованих подань територіальних органів МЮУ здійснюється у строк, що не перевищує 20 робочих днів, тобто увесь комплекс дій по вивченню та аналізу обґрунтованих подань територіальних органів МЮУ, перевірці викладених у них обставин, не може бути проведений у строк, що перевищує термін у 20 робочих днів. Можливості переривання чи продовження вказаного терміну законом не передбачено.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги п.3. Порядку №990 щодо 20-ти денного строку розгляду обґрунтованих подань територіальних органів МЮУ та п.7 Порядку №990 щодо обов'язку направлення копії наказу МЮУ про проведення камеральної перевірки протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або субєкту державної реєстрації.

У випадку спірних правовідносин між днем отримання подання від третьої особи - 07.04.2017, і додатків до нього - 15.05.2017, та прийняття МЮУ, за результатом їх розгляду, наказів від 13.06.2017, минуло більше як 20 робочих днів. При цьому, окремих розпорядчих документів МЮУ, які б свідчили про зупинення чи продовження терміну розгляду подання від 03.04.2017, відповідачем не надано.

Згідно з п.7 Порядку №990, копія наказу Мінюсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або субєкту державної реєстрації.

Проте, наказ від 13.06.2017 №2105/7 про проведення камеральної перевірки направлено рекомендованим поштовим відправленням до КП "Сарненське БТІ" лише 21.06.2017, що стверджується відтиском штампа органу поштового звязку на конверті (а.с.11).

З наказу від 03.07.2017 №2100/5 "Про анулювання доступу державного реєстратора комунального підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" вбачається, що у ньому відсутні виклад обставин, які зумовили його прийняття. Зазначений наказ містить виключно посилання на довідку від 29.06.2017 без відображення виявлених в ході перевірки порушень державним реєстратором норм чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято невмотивоване рішення в розумінні ч.2 ст.37-1 Закону №1952-IV.

Крім того, як вже зазначалося судом, при призначенні та проведенні камеральної перевірки відповідач керувався приписами ст.37-1 Закону №1952-IV, а також розробленим на його виконання Порядком № 990.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Разом з тим, частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіряючи дії суб'єкта владних повноважень відповідно до закріплених у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд дійшов висновку, що оспорюваний наказ прийнятий відповідачем без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття законного рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, відповідач не довів правомірності оспорюваних рішень, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03.07.2017 №2100/5 "Про анулювання доступу державного реєстратора ОСОБА_4 підприємства "Сарненське бюро технічної інвентаризації" Сарненської районної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України (вул.Городецького, 13, м.Київ 1, 01001; ідентифікаційний код 00015622), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_1 (вул.Котляревського, 53/94, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640,00грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 березня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.