Справа № 826/2384/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа №826/2384/16

адміністративне провадження №К/9901/13831/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Кравчука В.М., суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П., розглянув у попередньому судовому засіданні справу №826/2384/16 за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (колегія у складі суддів І.М. Погрібніченко, І.О. Іщук, В.П. Шулежко) від 19.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Петрика І.Й., Борисюк Л.П., Вівдиченко Т.Р.) від 21.06.2016 у справі №826/2384/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису

І. ПРОЦЕДУРА

1. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати наказ від 18.12.2015р. №431 в частині призначення проведення планової перевірки підприємства у 2016 році та визнання протиправним та скасування припису від 04.03.2016р. №274-14/06.

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасуовано припис Державної служби геології та надр України від 04.03.2016р. №274-14/06, а в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

3. 06.07.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016.

4. У касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 відкрито провадження у справі. 20.09.2016 надійшло заперечення від Позивача.

6. Відповідачем були заявлено клопотання про зупинення виконання рішень попередніх інстанцій, в якому ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.08.2016 йому було відмовлено. Крім того, сторонами були заявлені клопотання про розгляд справи за їх участі. Проте, справа розглядається у попередньому судовому засіданні, яке, відповідно до ч. 1 ст. 343 КАС України проводиться без повідомлення учасників сторін.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Позивач є користувачем надр ділянки Сичівського родовища гранітів, розташованого у Малинському районі Житомирської області, відповідно до Спеціального дозволу на користування надрами від 18.12.2007р. №4623, виданого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України.

8. 18.12.2015 Відповідачем прийнято наказ №431 «Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у І кварталі 2016 року», яким затверджено План проведення перевірок надрокористувачів у І кварталі 2016 року. Відповідно до зазначеного наказу призначена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) ТОВ «Світязь».

9. Наказом №37 від 10.02.2016 відповідач вніс зміни до наказу від 18.12.2015 №431 та наказу від 23.12.2015 №434, а саме щодо Плану проведення перевірок надрокористувачів у І кварталі 2016 року, яким строк проведення перевірки ТОВ «Світязь» визначено з 22.02.2016 до 10 днів.

10. 28.01.2016 Відповідач склав повідомлення №1069/13/14-16 про проведення планової перевірки ТОВ «Світязь». За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 04.03.2016р. винесено припис №274-14/06, яким ТОВ «Світязь» у строк до 04.04.2016р. зобов'язано усунути виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують виконання питань згідно додатку №1 до даного припису.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки Законом України від 28.12.2014 N71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено обмеження (заборону) щодо проведення перевірок контролюючими органами підприємств. Установ, організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу 20 млн. грн. за попередній календарний рік, тобто у Відповідача були відсутні правові підстави для призначення перевірки.

Крім того, позивачем у березні 2016 отримано поштою від Відповідача припис від 04.03.2016 з вимогою усунути порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки відповідно до складеного акту. При цьому Позивач вказує, що в його присутності такий акт не складався, не підписувався Позивачем та не надсилався йому. Однак Позивач підкреслює, що припис може бути складений лише внаслідок виявлення порушень під час перевірки, а перевірка проведена не була.

12. Відповідач у своїх письмових запереченнях зазначає, що мораторій на проведення перевірок закінчився 01.06.2015, оскільки був законодавчо встановлений на період з січня по червень 2015 року. Також, у зв'язку з недопущенням представників Відповідача для проведення перевірки, останніми було складено відповідний припис та виявлено порушення надрокористування, тобто Позивачем не дотримано умов Угоди про користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 18.12.2007 в частині обов'язку допускати представників Відповідача для здійснення державного геологічного контролю.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків

14. Щодо посилань Відповідача про введення мораторію на проведення перевірок відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 N 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»( набрав чинності з 01.01.2015): зазначеним нормативно-правовим актом встановлено, що у 2015 та 2016 рр. перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду, згідно з вимогами КПК України.

15. Вказаний Закон від 28.12.2014 направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів. При цьому відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

16. Суд апеляційної інстанції зазначив, що положення Закону № 71-VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки цей Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, які у розмінні п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України є контролюючими органами. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» ст.31 такого змісту: «Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки».

17. У зв'язку із запровадженням ст.31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, Кабінет Міністрів України постановою від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» установив, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

18. Однак, враховуючи те, що закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року, то станом на 01.01.2015 року постанова Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року № 408 вичерпала свою дію.

19. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Отже, посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 р. № 408, якою затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до якого зокрема входить відповідач, також є безпідставними, оскільки встановленні останньою обмеження розповсюджувалось виключно на період з серпня-грудня 2014 року, однак перевірка позивача проводилась в лютому 2016 року, тобто поза строком дії обмеження на проведення перевірок.

20. Аналогічна позиція викладена в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року у справі № К/800/3373/16 та від 18 лютого 2016 року у справі № К/800/52116/15.

21. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погодився із висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для призначення перевірки.

22. Разом з тим, колегія суддів погодилася із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частин, оскільки оскаржуваний наказ є актом одноразового застосування та вичерпав свою дію фактом його виконання, тобто моментом проведення на його підставі перевірки, а отже в цій частині позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених прав, оскільки скасування такого не відновлює права та охоронювальні законом інтереси позивача.

23. Що стосується позовних вимог в частині скасування припису. У відповідності до пункту 5 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 (далі - Порядок №1294) державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

24. Відповідно до п. 12 Порядку №1294 у разі недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

25. Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2016р. Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено Акт №06-02/23/2016-02/п (05) про недопущення до перевірки. З вказаного Акту вбачається, що позивачем не допущено відповідача до проведення перевірки, оскільки ТОВ «Світязь» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу в частині призначення планової перевірки ТОВ «Світязь», а також відображені порушення законодавства виявлені під час державного геологічного контролю.

26. За результатами перевірки Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 04.03.2016р. складено припис №274-14/06, яким ТОВ «Світязь» у строк до 04.04.2016р. зобов'язано усунути виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують виконання питань згідно додатку №1 до даного припису. З оскаржуваного припису вбачається, що Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України встановлено порушення ТОВ «Світязь» ст.ст. 10, 11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю) та порушення статті 24 Кодексу України про надра та Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615, а саме: не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №4623 від 18.12.2007р., в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.

27. Відповідно до п. 15 Порядку №1294 за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки. Згідно з п. 16 Порядку №1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом 5 роб. днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами. Припис або розпорядження можуть бути оскаржені до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку. Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис може бути виданий лише на підставі Акту, складеного за результатами здійснення заходу державного контролю, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства. Отже, припис може бути внесений лише на підставі акту перевірки.

28. Натомість, як вбачається із припису, перевірка позивача не проводилась, Акт за результатами здійснення планового заходу з реквізитами, визначеними частиною 6 ст. 7 Закону, не складався.

29. Відповідачем до матеріалів справи було надано копію акту перевірки про недопущення до перевірки №06-02/23/2016-02/п (05) від 04.02.2016р., у той час, як оскаржуваний припис був прийнятий згідно з актом про недопущення до перевірки від 26.02.2016р. №06-02/23/2016-10/п (31).

30. Колегія суддів зазначила, що акт №06-02/23/2016-02/п (05) не відповідає формі акту про недопущення до перевірки та формам актів перевірок, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №133 від 28.03.2013р., а акт №06-02/23/2016-10/п (31), на який йдеться посилання в приписі, суду надано не було. У той же час, зважаючи на ту обставину, що в наданому акті були відображені порушення вимог законодавства та на його підставі внесено припис, колегія суддів вважає, що така перевірка була фактично проведена відповідачем, незважаючи на не допуск його посадових осіб до неї.

31. Крім того, порушення, які відображені в акті та приписі стосуються лише факту допуску посадових осіб відповідача до проведення планового заходу. Таким чином, колегія суддів погодилася із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування припису від 04.03.2016р. №274-14/06.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

32. Відповідач у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій і вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, а також було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Скаржник заявляє, що:

А) у зв'язку з недопущенням представників Відповідача для проведення перевірки, останніми було складено відповідний припис та виявлено порушення надрокористування, тобто Позивачем не дотримано умов Угоди про користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 18.12.2007 в частині обов'язку допускати представників Відповідача для здійснення державного геологічного контролю;

Б) суди попередніх інстанцій помилково дійшли висновку, що перевірка була фактично проведена не зважаючи на недопуск посадових осіб, внаслідок неї було складено акт про порушення та винесено припис, а також, що порушення, відображені в акті, стосуються лише факту недопуску. Однак, на думку скаржника вказані порушення фіксуються виключно у разі недопуску до перевірки, а не навпаки;

В) невідповідність акту встановленій фзаконодавчо формі не спростовує факту порушення Позивачем.

VI. ОЦІНКА СУДУ

33. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

34. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

35. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

37. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

39. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі № 826/2384/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб