Справа № 817/663/18
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

14 березня 2018 року

м. Рівне

№817/663/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши клопотання Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом

Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації

до

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області

про

визнання незаконними та скасування висновків акту ревізії, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства та вимог щодо усунення виявлених порушень,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації з позовною заявою до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, у якій просить суд визнати незаконними та скасувати Вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства № 13-17-05-17/505 від 31.01.2018, Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства №13-17- 05-17/533 від 31.01.2018 та висновки Акту ревізії від 16.01.2018 №70/-1 -09/18, викладені в п. 1; порушення п. 5.4.6.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013; щодо машин і механізмів, вартість експлуатації яких віднесено до завищення вартості робіт по об’єктах будівництва; щодо «Утримання служби замовника»; п. 3.4; п. 3.5; п. 3.10.

Ухвалою судді від 05.03.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.03.2018 представник позивача подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) заяву про усунення недоліків адміністративного позову (вх. №4770/18), а також клопотання про забезпечення позову (вх. №4772/18).

У поданому клопотанні позивач просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення рішення Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, а саме: розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 07.03.2018 №5, виданого на підставі акту ревізії від 26.12.2017 №13-17-05-06/45, яким зобов’язано зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку №6317 по КПКВК 7871010 «Здійснення виконавчої влади у Рівненській області» - до набрання законної сили рішенням суду.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що вжиті відповідачем заходи суперечать порядку зупинення операцій з бюджетними коштами, передбаченому статтею 120 Бюджетного кодексу України, відповідно до частини другої якої зупинення операцій з бюджетними коштами відбувається у межах поточного бюджетного періоду на строк до 30 днів, що наразі порушено відповідачем, оскільки рішенням від 15.02.2018 №4 було зупинено операції з бюджетними коштами позивача до 07.03.2018, а рішенням від 07.03.2018 №5, яке просить зупинити позивач, операції з бюджетними коштами позивача зупинено до 20.03.2018, що в сукупності перевищує 30 днів, як це встановлено статтею 120 Бюджетного кодексу України.

Крім того, представник позивача у поданому клопотанні зазначила, що вжиті відповідачем заходи унеможливлюють виплату працівникам позивача, більшість яких утримується за рахунок спеціального фонду, виплату заробітної плати, що зрештою призводить до порушення норм трудового законодавств в частині своєчасної виплати заробітної плати та порушення конституційних гарантій на одержання своєчасної оплати праці.

Тому, представник позивача стверджувала, що дії відповідача щодо зупинення операцій з бюджетними коштами у такий спосіб порушують трудові права працівників департаменту, відтак просила суд вжити заходи забезпечення позиву шляхом зупинення рішення від 07.03.2018 №5.

Вирішуючи подане клопотання про забезпечення позову, відповідно до вимог статті 154 КАС України, суд враховує наступне.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Таки чином, наявність інституту забезпечення позову є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовано на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Як слідує з обставин справи, предметом розгляду в адміністративній справі №817/663/18 за позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області є Вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства № 13-17-05-17/505 від 31.01.2018, Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства №13-17- 05-17/533 від 31.01.2018 та висновки Акту ревізії від 26.01.2018 №13-17- 05-06/45. Як слідує з Акту ревізії від 26.01.2018 №13-17- 05-06/45 за результатом проведеного заходу державного фінансового контролю фінансово-господарської діяльності позивача було виявлено ряд порушень, що, за висновками ревізії, призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів підконтрольної установи.

У поданому суду клопотанні позивач просить забезпечити поданий позов шляхом зупинення рішення Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про зупинення операцій з бюджетними коштами позивача.

Судом з’ясовано, що 15.02.2018 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області на підставі акту ревізії від 26.12.2017 №13-17-05-06/45 винесено розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами №4, яким зобов’язано зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку №6317 по КПКВК 7871010 «Здійснення виконавчої влади у Рівненській області» на строк до 07.03.2018 включно.

07.03.2018 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області на підставі акту ревізії від 26.12.2017 №13-17-05-06/45 винесено розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами №5, яким зобов’язано зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку №6317 по КПКВК 7871010 «Здійснення виконавчої влади у Рівненській області» на строк до 20.03.2018 включно.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Ці підстави є оціночними, тому виходячи з системного аналізу норм КАС України суд зауважує, що існує небезпека застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті КАС України при формальному дотриманні її вимог. Необгрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З цією метою обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Крім того, у разі забезпечення позову суду належить навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов’язані з відновленням прав, будуть значними.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач не навів причин, не обґрунтував та не надав жодних доказів щодо наявності обставин для забезпечення позову у ініційований ним спосіб та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі саме через невжиття вказаних позивачем заходів або неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, як і не подав доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, які б свідчили про намір не виконувати рішення суду по справі у майбутньому.

Так, за результатом аналізу поданого клопотання та враховуючи обраний позивачем захід забезпечення позову, виходячи зі змісту позовних вимог у даній справі суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову утворює самостійний предмет спору, оскільки рішення щодо зупинення операцій з бюджетними коштами, з яким не погоджується позивач, може бути предметом розгляду за окремим позовом у суді, позаяк доказів яким саме чином зупинення такого рішення може виступати як захід забезпечення позову у межах розгляду даної адміністративної справи, представником позивача у поданому суду клопотанні не наведено.

Поряд з цим слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 120 Бюджетного кодексу України зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства.

Частиною ж другою цієї статті Бюджетного кодексу України встановлено, що зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом.

Механізм застосування такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами, визначає Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 №21 (далі – Порядок №21).

Пунктом другим Порядку №21 визначено, що зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується у разі виявлення факту порушення вимог бюджетного законодавства, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, і полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунків розпорядників та/або одержувачів, крім випадків, визначених абзацами третім - п'ятим пункту 3 цього Порядку.

Згідно з пунктом третім Порядку №21 у разі прийняття уповноваженим органом розпорядження про зупинення операцій зупиненню підлягають операції з бюджетними коштами на рахунках розпорядників та/або одержувачів за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), за якою виявлено порушення вимог бюджетного законодавства.

Якщо зазначене порушення виявлено за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), яка відсутня у поточному бюджетному періоді, то уповноважений орган зазначає в розпорядженні про зупинення операцій бюджетну програму (код тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), згідно з якою передбачено утримання розпорядника. При цьому зупиненню підлягають будь-які операції, за винятком:

сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) і єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

виконання рішень органів, яким відповідно до закону надано право стягнення коштів;

здійснення захищених видатків.

Відповідно до статті 55 Бюджетного кодексу України захищеними видатками бюджету визнаються видатки загального фонду бюджету, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень (частина перша).

Згідно з частиною другою цієї ж статті Бюджетного кодексу України захищеними видатками бюджету визначаються видатки загального фонду на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; придбання медикаментів та перев'язувальних матеріалів; забезпечення продуктами харчування; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; обслуговування державного (місцевого) боргу; поточні трансферти населенню; поточні трансферти місцевим бюджетам; підготовку кадрів вищими навчальними закладами I-IV рівнів акредитації; забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення для індивідуального користування; фундаментальні дослідження, прикладні наукові та науково-технічні розробки; роботи та заходи, що здійснюються на виконання Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, та роботи з посилення бар'єрних функцій зони відчуження; компенсацію процентів, сплачуваних банкам та/або іншим фінансовим установам за кредитами, отриманими громадянами на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла; заходи, пов’язані з обороноздатністю держави, що здійснюються за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету; здійснення розвідувальної діяльності; оплату послуг з охорони державних (комунальних) закладів культури; оплату енергосервісу; виплати за державними деривативами.

Таким чином, витрати на оплату праці працівників бюджетних установ відносяться до захищених видатків бюджету, операції за якими не підлягають зупиненню на рахунках розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів.

Відповідно до доданого розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 07.03.2018 №5, дію якого просить зупинити позивач у порядку застосування заходів забезпечення позову, зобов’язано зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку №6317 по КПКВК 7871010 «Здійснення виконавчої влади у Рівненській області». При цьому позивачем не надано суду жодних доказів у підтвердження того, що коштами із даного рахунку здійснюється фінансування оплати праці працівників бюджетної установи. Відтак, у цій частині подане клопотання суд визнає необгрунтованим.

Разом з тим, пунктом восьмим Порядку №21 передбачено, що підставою для відновлення операцій на рахунках розпорядників та/або одержувачів є:

прийняття уповноваженим органом розпорядження про відновлення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про відновлення операцій) за формою згідно з додатком 2;

закінчення строку, зазначеного в розпорядженні про зупинення операцій або встановленого частиною другою статті 120 Бюджетного кодексу України.

У разі коли операції відновлюються до закінчення строку, зазначеного в розпорядженні про зупинення операцій, розпорядження про відновлення операцій приймає орган, який прийняв розпорядження про зупинення операцій, і подає його відповідному органові Державної казначейської служби. Після закінчення строку, зазначеного у розпорядженні про зупинення операцій або встановленого частиною другою статті 120 Бюджетного кодексу України, операції з бюджетними коштами відновлюються органами Державної казначейської служби без оформлення розпорядження про відновлення операцій.

Таким чином, як зазначено вище, закінчення строку, встановленого частиною другою статті 120 Бюджетного кодексу України, є підставою для відновлення операцій на рахунку позивача №6317 по КПКВК 7871010 «Здійснення виконавчої влади у Рівненській області».

Слід зазначити, що у разі незгоди позивача із винесеним розпорядженням щодо зупинення операції з бюджетними коштами статтею 124 Бюджетного кодексу України встановлено право особи оскаржити спірне рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 124 Бюджетного кодексу України рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства може бути оскаржено у порядку, встановленому законом. Рішення може бути оскаржено в органі, що його виніс, або в суді протягом 10 днів з дня його винесення, якщо інше не передбачено законом.

Оскарження рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства не зупиняє виконання зазначеного рішення (частина друга статті 124 Бюджетного кодексу України).

У разі визнання судом рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства повністю чи частково незаконним особі, щодо якої воно було винесено, поновлюються обмежені таким рішенням права (частина третя статті 124 Бюджетного кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, встановленому законом (частина четверта статті 124 Бюджетного кодексу України).

Враховуючи доводи поданого суду клопотання про забезпечення позову можна дійти висновку, що позивач заперечує правомірність його винесення та наводить підстави для таких висновків в обгрунтування власної правової позиції.

За таких обставин суд зазначає, що якщо позивач вважає, що відповідним актом суб’єкта владних повноважень порушені його права чи законні інтереси, він вправі оскаржити спірний акт та звернутися до суду з відповідним позовом у порядку, встановленому КАС України.

При цьому, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб – позивачів в адміністративному процесі, та тим механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Зазначивши у клопотанні про забезпечення позову про зупинення розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 07.03.2018 №5 позивач тим самим не обгрунтував, яким саме чином не вжиття судом відповідних заходів утруднить або унеможливить виконання рішення суду або яких надмірних зусиль слід буде докласти для відновлення прав позивача, з приводу чого ним подано наразі позов до суду.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ №2 від 06.03.2008 застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем у клопотанні про забезпечення позову не надано.

Таким чином, дослідивши та надавши належну оцінку фактичним обставинам відповідно до поданих позивачем матеріалів та повідомлених фактів, суд дійшов висновку про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову згідно поданого позивачем клопотання (вх.№4772/18 від 12.03.2018).

Згідно з частиною п’ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім того, у поданому клопотанні про забезпечення позову представник позивача просила суд відстрочити сплату судового збору за подання клопотання до моменту відновлення операцій з бюджетними коштами.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено обов'язок сплачувати судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації не сплачено судовий збір за подане клопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації судовий збір у розмірі 528,60 грн. за подання до адміністративного суду клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (майдан Просвіти, буд. 1, м. Рівне, 33028, ) судовий збір у розмірі 528,60 грн. (п’ятсот двадцять вісім гривень 60 коп.) за розгляд клопотання від 12.03.2018 (вх.№4772/18) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Нор У.М.