Справа № 2а-5686/11/2170
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року

Київ

справа №2а-5686/11/2170

адміністративне провадження №К/9901/28635/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2016 (суддя - Федусик А.Г.) у справі № 2-а-5686/11/2170 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» до державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області ДПС про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонес» (далі - ТОВ «Херсонес») звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати недійсним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області ДПС (далі - ДПІ у м. Херсоні) від 09.11.2011 №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 39300,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 9825,00 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2012 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2016 апеляційну скаргу ТОВ «Херсонес» залишено без руху та запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали усунути недоліки шляхом наведення поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Херсонес».

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанцій від 05.05.2016 ТОВ «Херсонес» оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2016, прийняти рішення, яким відновити ТОВ «Херсонес» строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2012 та направити справу для розгляду апеляційної скарги по суті в Одеський апеляційний адміністративний суд.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у зв'язку з необізнаністю адміністративного законодавства та відсутності в штаті ТОВ «Херсонес» юриста, директором підприємства було пропущено строк на апеляційне оскарження. Юрист, що приймала участь у даній справі та представляла інтереси позивача, не використала процесуальні права довірені їй підприємством при розгляді справи, а також не подала апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, не надала повну інформацію щодо процесуальних строків на оскарження судового рішення директору ТОВ «Херсонес», що і призвело до пропущення строків, передбачених статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина друга статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Враховуючи наведене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, можуть скористатися правом їх оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк або, у разі об'єктивних перешкод для цього, з моменту усунення таких перешкод.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції ТОВ «Херсонес» отримано 26.04.2012 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.143).

Проте, з апеляційною скаргою ТОВ «Херсонес» звернулось у лютому 2016 року, тобто з пропуском більш ніж три роки встановленого законодавством процесуального строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною четвертою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції позивач в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що в 2012 році ним надсилалась службою доставки апеляційна скарга до суду першої та апеляційної інстанцій, тому ТОВ «Херсонес» вважало її поданою.

Вважаючи наведені доводи неповажними, суд апеляційної інстанції ухвалою від 04.03.2016 року залишив апеляційну скаргу без руху та надав строк для наведення поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В межах наданого строку від ТОВ «Херсонес» надійшла заява про поновлення троку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яка мотивована неналежним виконанням обов'язків юриста, яка представляла інтереси підприємства.

Враховуючи те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, апеляційний суд на підставі вищевказаних положень процесуального законодавства дійшов правильного висновку про те, що заявником подана апеляційна скарга після значного закінчення процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, а порушене ним клопотання про поновлення цього строку із зазначенням підстав для його поновлення, суд обґрунтовано визнав неповажним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 №2а-5686/11/2170/123/16 апеляційна скарга на постанову суду від 26.03.2012 по справі 2а-5686/11/2170 станом на 04.02.2016 не надходила.

Слід також зазначити, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

За наведених обставин, суд касаційної інстанції вважає, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам законодавства, підтверджуються встановленими у справі обставинами та не спростовуються доводами касаційної скарги.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Хохуляк

Судді Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна