Справа № 159/4556/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/784/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Затолочного В.С., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2017 року (рішення ухвалене у м. Ковель судом у складі головуючого судді Бойчука П.Ю., повний текст судового рішення виготовлене 26.12.2017 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління ДФС України ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач своєю постановою від 15.11.2017 року неправомірно притягнув її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. за порушення податкового законодавства. Стверджує, що жодним чином не порушила вимоги податкового законодавства, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Просила позов задоволити.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2017 року, винесену заступником начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС у Волинській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15.11.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360,00 грн..

Обіймаючи посаду головного бухгалтера Філії «Ковельський автодор» позивач допустила несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень 2017 року в сумі 43385,57 грн. зі строком сплати 20.09.2017 року.

Позивач є головним бухгалтером Філії «Ковельський автодор» і, відповідно до ст. ст. 9, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» , несе адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Персональна відповідальність головного бухгалтера філії за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, визначена і пунктом 5.12. Положення про філію "Ковельський автодор" дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються відповідно до законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно п. 5.8, 5.11. Положення про філію «Ковельський автодор» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», на підставі положення про оплату праці, затвердженого Підприємством (дочірне підприємство «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») і погодженого з профспілковим комітетом Підприємтсва, колективного договору, галузевої угоди Філія здійснює оплату праці своїх працівників і наданням їм трудових і соціальних пільг. Забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отриманих Філією за результатами господарської діяльності.

З довідки дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вбачається, що кошти для погашення ЄСВ та виплати заробітної плати за серпень 2017 року не надійшли.

Відтак, позивач, як відповідальна особа, не мала можливості здійснити оплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, її вина в несвоєчасній сплаті цього внеску не доведена, а тому в її діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не застосовував норми ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП, оскільки оцінку доказів вчинення правопорушення не проводив, розмір штрафу в постанові жодним чином не обґрунтував, не досліджував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2017 року у справі №159/4556/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 14.03.2018 року