Справа № 522/4075/18
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4075/18
Провадження №2-а/522/976/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2, про примусове видворення за межі території України.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03.03.2018 року співробітниками УБЗПТЛ разом із співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області в ході проведення профілактичнх заходів з протидії нелегальній міграції було виявлено особу без документів, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул. Широка, ринок «7 км».

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив правила перебування іноземців у Україні, а саме: ухиляється від виїзду з України після закінчення тимчасового терміну перебування в Україні.

В Україну громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув 12.11.2017 року літаком. Місце перетину кордону « Аеропорт Бориспіль». Перетин кордону відбувся легально на підставі закордонного паспортного документа. Метою приїзду було отримання вищої освіти, проте відповідач не зміг вступити до ВНЗу.

В ході перевірки за базою ЦП « Аркан», інформація відносно офіційного вїзду на територію України громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердилась.

По закінченню відповідного терміну перебування в Україні громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України не виїхав у звязку із відсутністю коштів.

З питань отримання дозволу на імміграцію в Україну, отримання тимчасової посвідки на проживання в Україні до органів ДМС України не звертався. Законних підстав для перебування на території України не має. Законного джерела існування не має. Про те, що він знаходиться на території України нелегально йому відомо.

На підставі наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та звернути рішення до негайного виконання.

Представник позивача ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач свідомо незаконно знаходиться в Україні. Ухилявся від повернення до ОСОБА_2 Гамбії, у звязку з чим, є ризик його втечі та переховання на території України. Оригінал паспорта громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 є у наявності.

Відповідач взяв участь у судовому засіданні за участю перекладача. Заяв та клопотань не заявляв. Пояснив суду, що повертатись на Батьківщину не бажає. Підтвердив, що його не переслідували у ОСОБА_2 Гамбії та у нього не має побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками належності до певної соціалної групи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2018 року співробітниками УБЗПТЛ разом із співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області в ході проведення профілактичнх заходів з протидії нелегальній міграції було виявлено особу, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул. Широка, ринок «7 км».

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Порушив правила перебування іноземців у Україні, а саме: ухиляється від виїзду з України після закінчення тимчасового терміну перебування в Україні.

В Україну громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув 12.11.2017 року літаком. Місце перетину кордону « Аеропорт Бориспіль». Перетин кордону відбувся легально на підставі закордонного паспортного документа. Метою приїзду було отримання вищої освіти, проте відповідач не зміг вступити до ВНЗу.

В ході перевірки за базою ЦП « Аркан», інформація відносно офіційного вїзду на територію України громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердилась.

По закінченню відповідного терміну перебування в Україні громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України не виїхав у звязку із відсутністю коштів.

З питань отримання дозволу на імміграцію в Україну, отримання тимчасової посвідки на проживання в Україні до органів ДМС України не звертався. Законних підстав для перебування на території України не має. Законного джерела існування не має. Про те, що він знаходиться на території України нелегально йому відомо.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ(ОСОБА_5 № 3773), рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

03.03.2018 року ОСОБА_1 управління ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження відповідача та зобовязано його покинути територію України у термін до 11.03.2018 року.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, оскільки не бажає повертатись на Батьківщину та не має коштів на квиток. Крім того, суд погоджується з думкою представника позивача, що є ризик втечі відповідача та подальше переховування на території України.

Частиною 3 статті 3 розділу I Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).

Згідно частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України було встановлено наступне:

1. Відомості про перебування на території України на законних підставах Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Відповідач був затриманий працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач проживав на території України без документів на право проживання в Україні вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої вїзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок вїзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

«Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

12.03.2018 ГУ ДМС України було подано адміністративний позов до Відповідача про примусове видворення.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 (яка є спеціальною нормою) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 ст. 101 КАС України (яка є загальною нормою) передбачено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками.

Слід зазначити, що ГУ ДМС України в Одеській області не зверталось з клопотанням про зобовязання громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в звязку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обовязок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок.

На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України.

Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 12.08.2018 року.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, ухилення від виїзду за межі України свідчать про те, що громадянин ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_2, порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.

Пунктом 3 частини 2статті 371 КАС України, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_2 Гамбії Драммег Мугаммед, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 12.08.2018 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлений 14.03.2018 року.

Суддя Р.Д. Абухін

12.03.18