Справа № 159/1024/18
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 рокум. КовельСправа № 159/1024/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - Восковської О.А.

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Головного Управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з даним адміністративним позовом.

На обґрунтування позовних вимог вказала наступне.

Постановою заступника начальника Головного Управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 від 19 лютого 2018 року її, як головного бухгалтера філії «Ковельський автодор» ДП «Волинський автодор» було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень. У згаданій постанові зазначено про те, що нею, як головним бухгалтером філії «Ковельський автодор» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», було допущено не сплату єдиного соціального внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за листопад 2017 року в сумі 41256,34 грн. зі строком сплати до 20.12.2017 року, чим було порушено ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування». Оскаржувану постанову вважає незаконною з огляду на наступне. За змістом п.п.5.8,5.11,6.2. Положення про філію «Ковельський автодор» ДП «Волинський облавтодор», філія здійснює оплату праці своїх працівників та забезпечує діяльність філії за рахунок оборотних коштів, переданих підприємством ДП «Волинський автодор», а начальник філії несе відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії та за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами з моменту отримання коштів на їх виплату від ДП «Волинський облавтодор». За змістом ч.8 ст.9 Закону України Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування» сплата єдиного соціального внеску проводиться одночасно з виплатою заробітної плати, а, відповідно до ст.12 цього ж Закону, сплата єдиного соціального внеску (далі-ЄСВ) виконується в першу чергу і має пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань з виплати заробітної плати. Позивач вказує, що кошти по виплаті заробітної плати та ЄСВ за листопад 2017 року надійшли до Ковельської філії лише 29.01.2018 року і тоді ж було проведено сплату ЄСВ. Станом на даний час заборгованість філії по спалті ЄСВ відсутня. Вважає, що її вина у скоєнні зазначеного в постанові правопорушення відсутня та просить скасувати постанову від 19.02.2018 року, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та, відповідно до ст.ст.257,261 КАС України, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, вказала, що заявлений позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, що підтверджено супровідним листом суду від 07.08.2018 року №159/1024/18/4640/2018 про направлення ухвали суду та письмового повідомлення відповідачу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами протягом десяти днівз дня відкриття провадження у справі, - із урахуванням чого судовий розгляд справи проводиться судом у встановлений законом термін та за відсутності сторін.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом оскаржуваного акту індивідуальної дії убачається, що постановою відповідача від 19.02.2018 року позивача, як головного бухгалтера філії «Ковельський автодор» ДП «Волинський автодор», було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КУпАП, а саме - у несплаті нею єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за листопад 2017 року в сумі 41256,34 грн. зі строком сплати до 20.12.2017 року, чим було порушено ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування», - та накладено на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень.

За змістом позовної заяви ОСОБА_4 з оскаржуваною постановою не погоджується, заперечуючи вину та протиправність своїх дій з вище наведених підстав.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 статті 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування інших страхових внесків, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як установлено судом у ході судового розгляду справи, кошти за листопад 2017 року на виплату заробітної плати та сплату єдиного соціального внеску були перераховані ДП «Волинський облавтодор» до філії «Ковельський автодор» лише 29.01.2018 року, - що обєктивно підтверджено довідкою від 01.03.2018 року №9-3/381(а.с.9).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», «Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.» Згідно статті 9 цього ж Закону, «Обчислення і сплата єдиного внеску за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюються платниками, зазначеними у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на які внесок нарахований.»

Статтею 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що «Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).»

Відтак, згаданим Законом визначено обов»язок платника здійснити сплату єдиного соціального внеску одночасно з видачею коштів по заробітній платі, на суму якої нараховується ЄСВ.

Як установлено судом вище, оплату єдиного соціального внеску за листопад 2017 року Ковельською філією автодору було проведено одночасно з отриманням та видачею заробітної плати, на суму якої нараховано ЄСВ, - 29.01.2018 року, - у відповідності до вище названих норм Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», - а, відтак, станом на 20.12.2017 року (а саме такий строк сплати ЄСВ зазначено в оскаржуваній постанові) обов»язок Ковельської філії автодору здійснити сплату ЄСВ за листопад 2017 року був відсутній, оскільки не було проведено виплату заробітної плати на яку і нараховується ЄСВ.

Крім того, відповідно до п.п.5.8,5.11,6.2. Положення про філію «Ковельський автодор» ДП «Волинський облавтодор», філія здійснює оплату праці своїх працівників та забезпечує діяльність філії за рахунок оборотних коштів, переданих підприємством ПД «Волинський автодор», а начальник філії несе відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії та за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами з моменту отримання коштів на їх виплату від ДП «Волинський облавтодор». Тобто, саме на начальника, а не на головного бухгалтера філії покладено відповідальність як за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, так і за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами.

Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано вище перелічених норм Закону та невірно застосовано норми згаданого Закону, оскільки при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.165-1 КпАП України за несплату або порушення строків сплати єдиного соціального внеску передбачено, що такі кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат.

Статтями 10 та 11 КпАП України передбачено форми вини при вчиненні адміністративного правопорушення - умисно чи з необережності. У даному випадку будь-яка вина в діях позивача в частині несплати або несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску (який було сплачено відповідно до вимог Закону і про що встановлено вище) відсутня, а, відтак, у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.165-1 КпАП України.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Викладене дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною. Для захисту позивача від необгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності - закрити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 262, 263, 286 КАС України, на підставі ст. ст.1,2,3,7, 165-1, 245, 251, 280, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Головного Управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 від 19 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.165-1 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень скасувати та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Головуюча: О.А.Восковська