Справа № 815/1046/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1046/18
УХВАЛА

16 березня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Братішка до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконними протоколів та припису і скасування постанов ,-

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Братішка до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним складений Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року;

- визнати незаконним складений Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року;

- скасувати постанову від 22.06.2017 року № 062/17/286-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати незаконним складений Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.10.2017 року;

- скасувати Постанову від 26.10.2017 року № 118/17/489-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Дана позовна заява надіслана позивачем до Одеського окружного адміністративного суду засобами поштового звязку 05.03.2018 року

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши дану позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Так, позивач просить суд, зокрема, визнати незаконними протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року та 12.10.2017 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.п.2 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.9 ст.264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Відповідно до п.18 та п.19 ч.1 ст.4 КАС України:

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) субєкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

Отже, індивідуальний акт, за наслідками розгляду справи, може бути визнаний судом лише протиправним та скасований.

Із змісту зазначених визначень вбачається, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія.

З огляду на вищевикладене, протокол про порушення в сфері містобудівної діяльності фіксує лише факт порушення та може бути використаний суб'єктом владних повноважень при прийнятті рішень, однак він не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії в розумінні ст.4 КАС України.

Таким чином, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів п.п.2 ч.2 ст. 245 КАС України, з урахуванням п.18 та п.19 ч.1 ст.4 КАС України, надавши відповідні уточнення позовних вимог (із копією для відповідача).

Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, позивачем не зазначено адресу електронної пошти відповідача, власну електронну адресу та електронну адресу представника позивача.

Отже, позивачу необхідно надати до суду вказану інформацію.

Предметом позову в даному випадку є оскаржувані позивачем:

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року;

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.10.2017 року;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року;

- постанова від 22.06.2017 року № 062/17/286-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 60624,00 грн.;

- постанова від 26.10.2017 року № 118/17/489-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 25260,00 грн.

Оскаржуваний акт індивідуальної дії (постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності) породжує підстави для змін майнового стану позивача, зокрема, реалізація такого рішення може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Отже, оскаржувані позивачем постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими до позивача застосовано штрафи, породжує підстави для зміни майнового стану позивача, у зв'язку із чим позовні вимоги про скасування цих постанов є позовними вимогами майнового характеру.

Таким чином, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та 2 вимоги майнового характеру на загальну суму 85884,00 грн. (25260,00 грн. + 60624,00 грн.).

Відповідно до п.3 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю субєкта владних повноважень.

В порушення вимог п.3 ч.5 ст.160 КАС України позивачем не вказано ціну позову.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно абз.2 ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет на 2018 рік з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762 гривень.

Таким чином за подачу позову з трьома вимогами немайнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 5286,00 грн.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616700,00 грн.).

Таким чином позивачу за подачу позову з вимогами майнового характеру на суму 85884,00 грн. необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (оскільки 85884 грн.*1,5% = 1288,26 грн.).

Отже, за подачу даного позову, який містить три вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру на загальну суму 85884,00 грн., позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 7048,00 грн. (1762,00 грн. + 5286,00 грн.).

Також суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст.5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Як вже зазначалось вище, предметом позову в даному випадку є оскаржувані позивачем протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року та 12.10.2017 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року та постанови від 22.06.2017 року № 062/17/286-вих, від 26.10.2017 року № 118/17/489-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з позовною заявою, в якій зазначається, що 15-ти денний строк на оскарження припису від 29.05.2017 року; постанов від 29.05.2017 року та від 26.10.2017 року у судовому порядку пропущений. При цьому позивач вважає, що строк на звернення до суду із позовною заявою про оскарження зазначених вище постанов підлягає поновленню, а причини його пропуску є поважними з огляду на наступне. Як вказує позивач, 21.02.2018 року у господарському суді Одеської області відбулось підготовче судове засідання по справі № 916/136/18 за позовом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ТОВ Братішка про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованих споруд. Копію позовної заяви з додатками ТОВ Братішка отримало напередодні, та саме з додатків до позовної заяви, що була подана до господарського суду Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 19.01.2018 року, ТОВ Братішка стало відомо про існування припису та двох постанов про накладення про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Як вказує позивач, до отримання копії вказаного позову ТОВ «Братішка» жодної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та приписів про усунення таких порушень не отримувало.

Водночас, позивач зазначає, що в додатках до позову ОМР є ще один акт, протокол та постанова про накладення штрафу, що складені 12.10.2017 року та 26.10.2017 року внаслідок раніше невиконаного припису від 29.05.2017 року.

Як вказується у заяві, зважаючи на повідомлені позивачем обставини та надані ним докази, а також, враховуючи те, що спірний припис не був одразу, за результатами позапланової перевірки, вручений уповноваженій особі позивача, а надісланий поштою, а також зважаючи на те, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбувався за відсутності уповноваженої особи підприємства, позивач просить суд вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Однак, суд зазначає, що позивачем у вказаній заяві не зазначається дати, з якої ТОВ Братішка стало відомо про прийняття оскаржуваних припису, протоколів та постанов, а лише вказується загальна фраза, що ТОВ Братішка «отримано напередоні» судового засідання, яке відбулося 21.02.2018 року у господарському суді Одеської області, копію позовної заяви з додатками, з яких позивачу стало відомо про існування припису та двох постанов про накладення про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В свою чергу, з наданих до суду позивачем копій акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року вбачається, що вони були 31.05.2017 року надіслані на адресу позивача ТОВ Братішка рекомендованим поштовим відправленням, якому присвоєно штриховий кодовий ідентифікатор « 976». З інформації, яка міститься на сайті ПАТ «Укрпошта» вбачається, що відправлення з штриховим кодовим ідентифікатором « 976» вручено одержувачу за довіреністю у відділенні «Одеса 49» 08.06.2017 року.

Також, з наданої до суду копії протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.10.2017 року вбачається, що він був надісланий на адресу позивача ТОВ Братішка рекомендованим поштовим відправленням, якому присвоєно штриховий кодовий ідентифікатор « 340». З інформації, яка міститься на сайті ПАТ «Укрпошта» вбачається, що відправлення з штриховим кодовим ідентифікатором « 340» вручено одержувачу за довіреністю у відділенні «Одеса 49» 19.10.2017 року.

З наданої до суду копії постанови від 22.06.2017 року № 062/17/286-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 60624,00 грн. вбачається, що вона 23.06.2017 року була надіслана на адресу позивача ТОВ Братішка рекомендованим поштовим відправленням, якому присвоєно штриховий кодовий ідентифікатор «489». З інформації, яка міститься на сайті ПАТ «Укрпошта» вбачається, що відправлення з штриховим кодовим ідентифікатором « 489» вручено одержувачу за довіреністю у відділенні «Одеса 49» 26.06.2017 року.

З наданої до суду копії постанови від 26.10.2017 року № 118/17/489-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 25260,00 грн. вбачається, що вона 27.10.2017 року була надіслана на адресу позивача, однак на цій копії постанови відсутній штриховий кодовий ідентифікатор поштового відправлення.

Тобто, з наданих до суду позивачем доказів вбачається, що:

- про прийняття спірних протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017 року та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року позивачу було відомо ще з 08.06.2017 року,

- про прийняття спірних протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.10.2017 року позивачу було відомо з 19.10.2017 року та постанови від 22.06.2017 року № 062/17/286-вих позивачу було відомо з 26.06.2017 року.

Отже, посилання позивача на те, що ТОВ Братішка стало відомо про існування оскаржуваних протоколів, припису та постанови від 22.06.2017 року № 062/17/286 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності напередодні судового засідання, яке відбулося 21.02.2018 року у господарському суді Одеської області, не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, станом на дату звернення до суду із позовною заявою позивачем пропущено строк звернення до суду та жодного доказу поважності пропуску строку звернення до суду позивачем ані до позовної заяви, ані до клопотання про поновлення строку звернення не надано.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

З наведених доводів позивачем у клопотанні про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даною позовною заяву суд не вбачає наявності поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, суд вважає, що підстави поновлення строку звернення до суду, які вказані позивачем у клопотанні є неповажними.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду уточнення до позовних вимог, доказів та інформації визначених в ухвалі суду (із копіями для відповідача).

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового звязку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами звязку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Братішка до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконними протоколів та припису і скасування постанов залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного звязку) усунути недоліки та розяснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко