Справа № 700/898/17
Суддя: Добриднюк Н. О.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/898/17
Номер провадження 2-а/700/15/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді - Добриднюк Н.О.

при секретарі - Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції м. Києва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції м. Києва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 29 листопада 2017 року на автодорозі Київ-Одеса біля м.Біла Церква, керуючи автобусом «Мерседес» д/н НОМЕР_1 він був зупинений працівником поліції, який при перевірці документів вказав, що він не має при собі документів, які б підтверджували проходження даним транспортним засобом обовязкового технічного огляду, що є порушенням п.31.3 б ПДР України. Після чого інспектор виніс постанову серії АР №537289 про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 340 грн.

З постановою він не згідний, вважає, що вона винесена не законно, оскільки він не порушував правил дорожнього руху України.

Зокрема в постанові зазначається, що він порушив п.31.3 «б» ПДР України. Проте таке твердження відповідача не підтверджується жодним доказом. Ні в постанові, ні іншими доказами жодним чином не підтверджується те, що автомобіль не пройшов технічний огляд, а згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 07.11.2017 року, автомобіль яким він керував станом на дату винесення спірної постанови пройшов періодичний технічний огляд до 08.05.2018 року.

П. 2.1 ПДР України не вимагає від водія мати при собі протокол технічного стану транспортного засобу, чи будь-якого іншого документа про це. Натомість п.31.3 «б» ПДР, який вказав інспектор поліції, забороняє експлуатацію транспортного засобу у разі не проходження технічного огляду у випадках встановлених законом, але автомобіль пройшов технічний огляд і це підтверджується відповідним документом, тому вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а постанова серії АР №537289 в справі про адміністративне правопорушення від 29.11.2017 року підлягає до скасування, як незаконна.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та не повідомив сулу про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення.

04 січня 2018 року представник відповідача звернувся до суду з відзивом в якому просить в позовних вимогах ОСОБА_1 до третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції м. Києва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити. Свої вимоги мотивують наступним. Відповідно до п.31.3 «б» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обовязків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до п.2.4 ПДР «в» на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись з дотриманням вимог цих правил, а також дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

До повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить, зокрема, здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів.

Враховуючи, що позивач не предявив протокол обовязкового технічного огляду транспортного засобу поліцейським було накладено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2017 року інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно вищезазначеної постанови 29 листопада 2017 року о 10.00 год. на автодорозі Київ-Одеса 78 км, ОСОБА_1 керуючи автобусом «Мерседес» д/н НОМЕР_1 не мав при собі документів на підтвердження того, транспортний засіб пройшов технічний контроль, чим порушив п.31.3 б ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку..

Предметом оскарження в даній справі є постанова в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого має містити зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху , а саме заборона експлуатації транспортних засобів згідно законодавства, якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Вказане порушення ПДР працівником поліції кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В той же час, диспозиція зазначеної норми КУпАП встановлює відповідальність за: «керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів».

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, і має кваліфікуватись не за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а за ч.3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність обставин справи, які викладені в оскаржуваній постанові, здійсненій працівником поліції кваліфікації цих обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та, відповідно, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного ст.ст. 121, 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції м. Києва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову серії АР №537289 від 29.11.2017 року винесену інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення скасувати.

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в прядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Головуюча -