Справа № 553/2900/17
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2900/17
Провадження № 2-а/553/8/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.03.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 198332 від 30.10.2017 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., та закриття провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що дії інспектора поліції щодо розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови є протиправними, а постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною та підлягає скасуванню. Факт порушення ґрунтується на припущеннях, оскільки 30.10.2017 року на його автомобілі марки "ВАЗ 21013", держ. номер НОМЕР_1, були встановлені абсолютно однакові шини марки "Solus" модель КН17, з однаковим малюнком протектора без будь-яких пошкоджень. В постанові переписано п. 31.4.5 ПДР без зазначення жодних конкретних обставин, що становлять склад адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано, на якій стороні та на якій вісі транспортного засобу якого виробника та якої саме моделі шини були встановлені, якого типу та з яким малюнком протектора, яка конкретно шина або шини відрізнялись від інших та в чому полягала вказані різниця, зі змісту постанови неможливо встановити чи були встановлені на автомобілі якісь шини, що не відповідали вимогам законодавства, чи вони перевозились в багажному відділенні автомобіля, не зафіксовано яка конкретно шина має пошкодження, що оголяють корд, де саме знаходяться ці пошкодження, їх кількість глибина та інші параметри, тобто в постанові взагалі не зазначена обєктивна сторона правопорушення, а висновок про порушення ґрунтується на припущеннях. Крім того, в постанові не зазначено відомостей про свідка - пасажира автомобіля, яким керував позивач, інспектором поліції відмовлено позивачу в наданні письмових пояснень, як не відібрано пояснень у свідка. Безпідставно з порушенням ст. ст. 278, 279 КУпАП справу розглянуто відповідачем на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме, за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 164, чим порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 198332 від 30.10.2017 року, яка була винесена поліцейським роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП НП України ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Ухвалою суду від 15.01.2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

15.02.2018 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, в якому вказує, що позов є безпідставним, необґрунтованим, а тому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, а саме: 30.10.2017 року в м. Полтаві по вул. Пушкіна керував автомобілем марки "ВАЗ 21013", держ. номер НОМЕР_1, на одну вісь якого встановлено шини різних моделей з різними малюнком протектора, а також шини мали пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5, на водія накладено стягнення у вигляді штрафу в розмір 340 грн. згідно ч. ст. 121 КУпАП. Позивач в порушення вимог п. 2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, оскільки пп. г п. 31.3.4 ПДР забороняє експлуатацію транспортних засобів, на одну вісь яких встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів. Це повязано з тим, що шини з різними малюнками протектора і різних конструкцій мають різні властивості та різну ефективність під час гальмування та маневру транспортного засобу. Вказує, що ним правомірно у відповідності з вимогами Закону України "Про Національну поліцію" та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, забезпечено можливість реалізації позивачем прав, наданих йому ст. 268 КУпАП, та оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та встановивши всі обставини справи, відповідно до ст. 222, 283, 284 КУпАП винесено постанову, яка є законною, обґрунтованою та справедливою. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представником третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подано суду письмове пояснення, в якому просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з підстав, аналогічних тим, які наведені у відзиві на позов відповідачем, наголошує на тому, що інспектором поліції ОСОБА_2 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з дотриманням розділу IV глави 18 КУпАП, ст.ст. 252, 251 КУпАП, під час нагляду за дорожнім рухом здійснено відеозапис, на якому зафіксовано правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП, ст. 69 КАС України є належним доказом, законно винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу та забезпечено позивачу можливість скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява про можливість розгляду справи без його участі, в якій він вказує, що позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_3 та представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 не з'явились до суду, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої участі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача і третьої особи проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року близько 10 год. 17 хв. ОСОБА_5 рухався по в районі буд. № 29 вул. Пушкіна в м. Полтаві, керуючи автомобілем "ВАЗ 21013", держ. номер НОМЕР_1, у якого були шини різних моделей з різними малюнками протектора на одній вісі, а також мали пошкодження, що оголяли корд, чим порушив п. 31.4.5 ОСОБА_6 дорожнього руху України.

По факту вчинення правопорушення 30.10.2017 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 198332, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. До постанови додано відео з боді камери ВІ-00025, реєстратор Aspiring.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності працівником Національної поліції за ст. 121 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається.

В п. 1 Розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У пункті 2 розділу 3 вказаної Інструкції зазначено, що постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність розгляду інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 та винесення оскаржуваної постанови відносно нього на місці зупинки транспортного засобу, а відповідні доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.

Непереконливими та необґрунтованими, на переконання суду, є також твердження позивача про обмеження його під час притягнення до адміністративної відповідальності у реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі права на захист. Вказані доводи обєктивно спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 198332 від 30.10.2017 року, наданої суду відповідачем, на зворотній стороні якої наведено зміст норми ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, під якими міститься підпис ОСОБА_1, достовірність якого позивач не оспорює, що свідчить про ознайомлення його з правами, передбаченими чинним законодавством. При цьому, жодних даних про порушення його права на захист позивачем не наведено та в ході судового розгляду справи не доведено.

Крім того, той факт, що інспектором патрульної поліції при притягненні позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були роз'яснені права, передбачені чинним законодавством, а також надано можливість надати пояснення з приводу правопорушення, зміст якого був детально роз'яснений, підтверджується даними відеозапису з боді камери, зафіксованими на файлі № . На файлі № відеозапису з боді камери відображено той факт, що ОСОБА_1і. заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що поспішає на роботу, а згодом з тих підстав, що погано почувається, які були розглянуті інспектором поліції та відхилені.

Оспорюючи законність постанови серії БР № 198332 від 30.10.2017 року, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки ПДР не порушував.

Встановлені судом обставини та наявні у справі докази, в тому числі відеозапис з боді камери ВІ-00025, реєстратор Aspirig, який є додатком до постанови та наданий суду відповідачем разом з відзивом на позов, що був зроблений працівниками поліції під час нагляду за дорожнім рухом, об'єктивно свідчить про обґрунтованість тверджень відповідача та представника третьої особи щодо порушення позивачем ОСОБА_6 дорожнього руху.

При цьому, зміст відеозаписів, зафіксованих на файлах № та № , доводить, що дійсно ОСОБА_5 керував автомобілем "ВАЗ 21013", держ. номер НОМЕР_1, у якого на передній вісі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, одна з яких мала пошкодження, що оголяли корд.

Відповідно до п. 31.4.5 ОСОБА_6 дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини; на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Таким чином, наявні у справі докази, на переконання суду, безперечно доводять факт наявності в діях позивача порушень вимог п. 31.4.5 ПДР України та обґрунтованості притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 198332 від 30.10.2017 року, складеної відносно ОСОБА_1, свідчить про те, що вона оформлена у відповідності з вимогами ст. 283 КУпАП, в тому числі містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, відсутність зайвої деталізації якого, на переконання суду, не свідчить про незаконність оскаржуваного акту.

Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду справи не встановлено обєктивних і переконливих даних про те, що відповідач при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв всупереч вимогам чинного законодавства, допустив порушення порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про скасування постанови серії БР № 198332 від 30.10.2017 року. Поряд з цим, безпідставними і такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню, суд визнає і вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1) до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 (службова адреса м. Полтава, вул. Європейська, 164), третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (юридична адреса 03148, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.03.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7