Справа № 235/3982/17
Суддя: Назаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/8/18
Справа № 235/3982/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Муханової В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у звязку з проведенням антитерористичної операції в південно-східних регіонах України в 2014р. разом із своєю сімєю (чоловіком та неповнолітнім сином) тимчасово залишити місце постійного проживання у м. Донецьку та переміститися до м. Красноармійську (після перейменування м. Покровськ) Донецької області.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014р. «про облік внутрішньо переміщених осіб» вона стала на облік в Управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (далі Управління) як внутрішньо переміщена особа.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 даного Порядку визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довідної форми про виплату грошової допомоги цій особі від членів сімї (далі уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для працездатних осіб (пенсіонери, діти) 884 на одну особу (члена сімї), для працездатних осіб 442 грн. на одну особу (члена сімї).

Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2400 грн. Якщо в складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

16 березня 2017 року вона звернулась до Управління із заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщених особам, в якій просила призначити допомогу її сімї, а саме їй, її чоловікові ОСОБА_1 та неповнолітньому синові ОСОБА_4

Враховуючи положення вказаного Порядку, за її заявою відповідачем мала бути призначена грошова допомога в розмірі 1768 грн. на місяць.

Втім, за її заявою відповідачем була призначена допомога в загальному розмірі лише 1326 грн., що не відповідає положенням вказаного Порядку надання щомісячної адресної допомоги.

Після ознайомлення з матеріалами справи в Управлінні вона дізналась, що згідно прийнятого відповідачем рішення від 03.05.2017р. грошова виплата призначена лише щодо її чоловіка та сина, а стосовно неї в рішенні зазначено «не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.02.2015р.».

Даною постановою вносились окремі зміни до згаданого Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, але в самому рішенні відповідача від 03.05.2017р. не зазначено, з яких саме причин її не було включено до розрахунку суми адресної допомоги, у звязку з чим вона звернулась до Управління із запитом про надання інформації щодо причин, з яких її не було включено до розрахунку суми адресної допомоги на сімю за її заявою від 16.03.2017р.

У відповідь на її запит Управління в листі від 27.07.2017р. надало хронологію її з ним відносин, проте так і не назвало причину відмови включення її у розрахунок адресної допомоги за заявою від 16.03.2017р.

Позивач вважає, що рішення відповідача про призначення допомоги на проживання від 03.05.2017р. в частині не включення її до розрахунку загальної суми допомоги на сімю є безпідставним та не ґрунтується на положеннях законодавства України, у звязку з чим вона просить визнати його протиправним та скасувати це рішення в частині не включення її до розрахунку загальної суми допомоги на сімю, а також зобовязати відповідача включити її до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявою від 16.03.2017р.

10 жовтня 2017 року позивач збільшила позовні вимоги: просила визнати протиправним і скасувати рішення Управління від 04.10.2017р. в частині не включення її до розрахунку загальної суми допомоги на сімю та зобовязати відповідача включити її до розрахунку загальної суми грошової допомоги з аналогічних підстав (а.с.16, 17).

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, за участю представника ОСОБА_1 (а.с.32).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що 21.08.2015р. ОСОБА_3 вперше надала до АТ «Ощадбанк» пакет документів для призначення адресної допомоги. 28.08.2015р. родині ОСОБА_3 за реєстром та списком документів була призначена адресна допомога у розмірі 1326 грн. з 21.08.2015р. по 20.10.2015р., 1105 грн. з 21.10.2015р. по 20.12.2015р., 884 грн. з 21.12.2015р. по 20.02.2016р. (на ОСОБА_3 як непрацюючу працездатну особу в розмірі 442 грн. зі зменшенням на 50% згідно п.7 постанови КМУ № 505 від 01.10.2014р., сина ОСОБА_4, 21.05.2004р.н., у розмірі 884 грн.

03.03.2016р. ОСОБА_3 повторно надала заяву про продовження адресної допомоги, в якій зазначила, що не працює, допомога якій була призначена в розмірі 884 грн. з 03.03.2016р. по 02.09.2016р. на сина ОСОБА_5.

На підставі наведеного просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлена такі фактичні обставини та суть спірних правовідносин.

Позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області 30 травня 2014 року, що підтверджується довідкою від 15.07.2016р. № НОМЕР_1 (а.с.4).

16 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Управління із заявою № 560/1 про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сімї з трьох осіб: неї, чоловіка ОСОБА_1, малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.5).

Рішенням Управління від 03.05.2017р. ОСОБА_3 призначена допомога переміщеним особам на проживання з 16.03.2017р. по 15.05.2017р. в розмірі 1326 грн., з 16.05.2017р. по 15.07.2017р. в розмірі 1105 грн., з 16.07.2017р. по 15.09.2017р. в розмірі 884 грн. ОСОБА_3 не включена до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015р. (а.с.6).

24 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Управління із заявою, в якій просила повідомити причини не включення її до розрахунку суми адресної допомоги на сімю за її заявою від 05.03.2017р. (а.с.7).

Згідно листа Управління від 27.07.2017р. вх. № 01-02/317 на звернення позивача грошова допомога її родині була призначена і виплачена згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої постановою КМУ від 01.10.2014р. № 505 та постанови КМУ від 08.06.2016р. № 365 (а.с.8, 9).

15 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Управління із заявою № 2075/5 про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сімї з трьох осіб: неї, чоловіка ОСОБА_1, малолітнього сина ОСОБА_4

Рішенням Управління від 04.10.2017р. ОСОБА_3 призначена допомога переміщеним особам на проживання з 16.09.2017р. по 15.03.2018р. в розмірі 1326 грн. ОСОБА_3 не включена до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015р. (а.с.18).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706-VII ) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є, зокрема, громадянин України, якого змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505). Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - адресна допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку № 505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах, зокрема: для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень або 3400 грн., якщо до складу сімї входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 Порядку № 505 від 01.10.2014) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку № 505 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю 1 групи або за дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю 1 чи П групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштовувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм свідчить, що у випадку, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, грошова допомога такій особі має бути призначена, і лише якщо після спливу двох місяців виявиться, що така особа не працевлаштувалась, то призначена грошова допомога має бути зменшена на 50 відсотків на наступні два місяці, і тільки на наступні два місяці, що залишились, припинена.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи на отримання грошової допомоги. Чинним законодавством не встановлено чіткої заборони на признання такої допомоги особі в подальшому.

Оскільки позивач є працездатною особою, яка на день звернення із заявами від 16.03.2017р. та від 15.09.2017р. про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, працювала, у відповідача були відсутні підстави для невключення її до складу осіб на сімю, яким така допомога призначається.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що рішення відповідача від 03.05.2017р. та від 04.10.2017р. в частині невключення позивача до розрахунку загальної суми допомоги на сімю має бути визнано протиправним та скасовано, а відповідача необхідно зобовязати включити позивача до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 03.05.2017р. та від 04.10.2017р.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У звязку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Відповідно до ст.46 Конституції України, ст.ст.1, 7 Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п.п.2, 3, 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, керуючись ст.ст.5, 9, 19, 77, 244-246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.05.2017р. в частині не включення ОСОБА_3 до розрахунку загальної суми допомоги на сімю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04.10.2017р. в частині не включення ОСОБА_3 до розрахунку загальної суми допомоги на сімю.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області включити ОСОБА_3 до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 16.03.2017р. та 15.09.2017р.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорока) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі,якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Позивач: ОСОБА_3, м. Покровськ Донецької області, мікрорайон ШахтарськийАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області, вулиця Поштова, будинок 22, 1.

Вступна та резолютивна частини рішення були оголошені в судовому засіданні 2 березня 2018 року. Повне рішення складено 12 березня 2018 року.

Суддя Г.В. Назаренко