Справа № П/811/320/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/320/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада-Агро" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Влада-Агро звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 15.01.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 35050,00 грн., у тому числі 28040,00 грн. основного платежу та 7010,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у перевіряємому періоді ним у ПП Агробудпостач-Л придбано запасні частини для спецтехніки, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки при проведенні перевірки ТОВ Влада-Агро не надано документи, які підтверджують факт транспортування запасних частин для спецтехніки, зокрема товарно-транспортних накладних, які як зазначає відповідач є єдиною належною первинною транспортною документацією. Так, на думку відповідача, позивачем незаконно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ на підставі виданої ПП Агробудпостач-Л податкової накладної , а тому що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене згідно вимог чинного законодавства (а.с.78-79).

Відповідно до ч.1 ст.261 КАС України до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, а тому суд вважає необхідним здійснення розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

У період з 14.12.2017 р. по 20.12.2017 р. посадовою особою Головного управління ДФС у Кіровоградській області наказу від 13.12.2017 року №1722 (а.с.54) позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Влада-Агро» з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Агробудпостач-Л» за грудень 2016 року, висновками якого, зокрема, є порушення ТОВ Влада-Агро, на думку відповідача, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у звязку з чим занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість за грудень 2016 року на суму 28040,00 грн. (а.с.13-24).

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №2 від 15.01.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 35050,00 грн., у тому числі 28040,00 грн. основного платежу та 7010,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.11).

Як встановлено судом, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податковим органом збільшено ТОВ Влада-Агро суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у звязку з формуванням позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з ПП Агробудпостач-Л, які на думку відповідача, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до договору поставки №16/12-9 від 15.12.2016 року (а.с.8-10) ТОВ Влада-Агро придбало у ПП «Агробудпостач-Л» запасних частин для спецтехніки, а саме: круг поворотний автокрана - 1 щт., циліндр телескопування стріли в сборі - 1 шт., каретка вставки стріли - 2 шт., редуктор повороту - 1 шт., розподільник аутригерів - 1 шт., розподільник головний - 1 шт. на загальну суму 168240,00 грн., у тому числі ПДВ 28040,00 грн. що підтверджується податковою накладною №48 від 23.12.2016 р. (а.с.41) та видатковою накладною №48/12 від 23.12.2016 р. (а.с.42).

При цьому суму ПДВ у розмірі 28040,00 грн. позивачем задекларовано у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року (а.с.34-38).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено згідно виставленого рахунку у безготівковому порядку, що підтверджується банківською випискою (а.с.39, 43-44).

На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копію подорожнього листа вантажного автомобіля №2231 від 23.12.2016 р. (а.с.64).

Судом встановлено, що придбані у ПП «Агробудпостач-Л» запасні частини, а саме: круг поворотний автокрана, циліндр телескопування стріли в сборі, каретка вставки стріли, редуктор повороту, розподільник аутригерів та розподільник головний, були використані позивачем для модернізації автомобільного крану КС-3575А-1 марки КРАЗ 250, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на території ТОВ «Влада-Агро» в с. Олександрівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області та використовується в господарстві, що підтверджується інвентарною карткою №529 обліку об'єкта основних засобів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК788204 (а.с.46-47, 51, 53).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаною господарською операцією з ПП «Агробудпостач-Л» повязані з господарською діяльністю ТОВ Влада-Агро.

Водночас суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на ненадання ТОВ Влада-Агро доказів транспортування придбаного товару, оскільки відсутність у позивача товарно-транспортної накладної не є свідченням протиправності декларування податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 р. №2а-10446/11/2070.

Відповідно до витягу №087 ТОВ Влада-Агро з 25.12.2002 р. є податком податку на додану вартість (а.с.63).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку покупця податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у грудні 2016 року сформовано податковий кредит на підставі податкової накладної, зареєстрованої ПП «Агробудцостач-Л» у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі ст. 201 Податкового кодексу України, що підтверджується наданою до суду копією витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №12663 (а.с.40), та виданої йому ПП «Агробудпостач-Л», яке на час її видачі зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України було зобовязане виписувати податкові накладні.

Разом з тим суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Також відповідач під час перевірки дійшов висновку про те, що правочин позивача з ПП «Агробудпостач-Л» є нікчемним, оскільки, на його думку, вчинений без мети настання реальних правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

У відповідності до ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин визнається судом недійсним.

Із системного аналізу вищевказаних норм суд вбачає, що органи податкової служби не наділені повноваженнями щодо визнання правочину недійсним, оскільки таке визнання можливе в судовому порядку, а тому висновки відповідача в частині визнання правочину нікчемним, які покладені в основу для визначення позивачеві грошового зобовязання, не відповідають вимогам чинного законодавства, так як вчинені поза межами законодавчо визначених повноважень та з перейняттям компетенції судових органів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зміст зазначеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення податкового органу, яким платнику податків визначені податкові зобовязання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем не доведено факту відсутності реального характеру господарської операції позивача з ПП «Агробудпостач-Л». Суду не були надані докази про встановлення таких фактів у рішеннях інших судів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 15.01.2018 р. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом ТОВ «Влада-Агро» сплачено судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

З огляду на викладене, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 139, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 15 січня 2018 року, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Влада-Агро збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 35050,00 грн., у тому числі 28040,00 грн. основного платежу та 7010,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю Влада-Агро, , вул. Шевченка, 30 В, с. Олександрівка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27012) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, , вул. В. Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1