Справа № 489/705/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/705/18
Номер провадження 2-а/489/118/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі головуючого - судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 03.02.2018 р. відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки він порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в'їзд заборонено), чим порушив додаток 1 ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 03.02.2018 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 33; постанову інспектора Управління патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 03.02.2018 р. скасувати.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача до суду надано диск з відеозаписом, на якому зафіксовано визнання позивачем скоєного ним правопорушення.

За положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши надані докази, суд встановив таке.

03 лютого 2018 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 у м. Миколаєві по вул. Садова, 33 здійснив проїзд на дорожній знак 3.21 (в'їзд заборонено), чим порушив додаток 1 ПДР України. Його було зупинено інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 515304 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що інспектором патрульної поліції в порушення вимог чинного законодавства винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та не дотримано процедури розгляду справи згідно КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третяст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третяст. 258 КУпАПвказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимогст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни дост. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесенихЗаконом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху»та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні пояснення свідків щодо події, які б могли підтвердити факт правопорушення, а матеріали відеозйомки, надані представником відповідача, не підтверджують факт вчинення правопорушення, суд вважає, що вина позивача не доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Так, частина третяст. 258 КУпАПпередбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 132 КАС України віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-245КАС України -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 515304 від 03 лютого 2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.03.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова