Справа № 569/19176/17
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Хайрин С.В. про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Хайрин С.В., в якому просить визнати незаконними дії відповідача по складанню постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності, постанову серії БР №117131 від 30 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що не порушував Правила дорожнього руху, виконував всі їх вимоги, оскільки здійснив рух по тротуару у зв'язку з виробничою необхідністю - для розвантаження торгового обладнання. В адміністративній справі відсутні будь-які фактичні дані, які б могли підтвердити факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Також, при винесенні постанови були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та посадовою особою відповідача проігноровані норми чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Вказав, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, керуючи транспортним засобом діяв у відповідності до Правил дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_3, який є підлеглим позивача, в судовому засіданні показав, що восени 2018 року разом із позивачем здійснювали розвантаження торгового обладнання для магазину в м. Нетішин Хмельницької області. Автомобіль, яким керував позивач, був припаркований на тротуарі біля магазину, оскільки іншої можливості під'їхати до нього, та взагалі будь-якого іншого заїду, не було.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 30 листопада 2017 року інспектором Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Хайрин С.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №117131 відносно ОСОБА_1

Як вбачається з оскаржуваної постанови 30 листопада 2017 року о 18 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1, на вул. Незалежності, 9 в м. Нетішин, Хмельницької області, здійснив рух по тротуару (по пішохідній доріжці).

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач 30 листопада 2017 року о 18 год. 55 хв., керуючи автомобілем, здійснив рух по тротуару по АДРЕСА_1, з метою забезпечення транспортної доставки торгівельного обладнання, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 та видатковою накладною №30/11 від 29 листопада 2017 року, згідно якої позивач, як фізична особа підприємець є постачальником торговельного обладнання для фізичної особи підприємця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Інший під'їзд до будинку №9 на площі Незалежності в м. Нетішині Хмельницької області відсутній, що встановлено з показань свідка ОСОБА_3 та не спростовано відповідачем.

Суд зазначає, що п. 11.13 Правил дорожнього руху встановлено виключення із загального правила про заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, а саме: коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п. 26.3 Розділу 26 Правил дорожнього руху, у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Враховуючи, що позивачем здійснено рух транспортного засобу, для обслуговування підприємця, який здійснює свою діяльність за адресою: Хмельницька область, АДРЕСА_1, суд вважає, що факт порушення позивачем вимог п.11.13 ПДР України та ч.1 ст.122 КУпАП відсутній.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 117131 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, прийнята з порушеннями вимог КУпАП, є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови суд вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача незаконними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Хайрин С.В. про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови, закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №117131 від 30 листопада 2017 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.О. Першко