Справа № 813/2285/16
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/2285/16
У Х В А Л А

з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення

13 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Сподарик Н.І.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Грень Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Ванчак М.Л.,

розглянувши у судовому засіданні заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №813/2285/16 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України, Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №813/2285/16. Згідно поданої заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, заявник просить суд змінити спосіб виконання рішення суду від 28.11.2016 року у справі №813/2285/16 із зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку з захворювання отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності на стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь заявника одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності в розмірі 206 700 грн.

В обґрунтування заяви державний виконавець зазначив, що оскільки рішення суду не виконане боржником у визначений судом спосіб, а тому потребують вирішення судом питання про зміну способу і порядку його виконання.

Заявник - державний виконавець у судове засідання з'явився, однак у заявленому до суду клопотанні просив здійснювати розгляд заяви у його відсутності і таку заяву задовольнити повністю.

Позивач, представники відповідача та третіх осіб у судове засідання також не з'явилися.

Судом ухвалено здійснювати розгляд заяви в порядку ст.229 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу й у відсутності заявника, представників відповідача і третіх осіб.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі, суд встановив наступне.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року, у справі №813/2285/16 задоволено вимоги ОСОБА_2, а саме: визнано протиправними діяння Міністерства внутрішніх справ України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності; стягнуто на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судовий збір в сумі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 грн.

Постанова суду від 28.11.2016 року за наслідками апеляційного оскарження набрала законної сили.

З метою виконання постанови суду від 28.11.2016 року, Львівським окружним адміністративним судом 05.04.2017 року у справі №813/2285/16 було видано, зокрема, виконавчий лист про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності.

Виконавчий лист пред'явлено для виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 02.06.2017 року ВП №54054707 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови суду за виконавчим листом, виданим Львівським окружним адміністративним судом 05.04.2017 року у справі №813/2285/16, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У зв'язку із невиконанням судового рішення, 10.08.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. в порядку ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на Міністерство внутрішніх справ України в розмірі 5 100,00 грн., якою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

У подальшому, у зв'язку із повторним невиконанням судового рішення у визначений строк, 07.09.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. винесено постанову про накладення на Міністерство внутрішніх справ України штрафу у розмірі 10 200,00 грн., якою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

При цьому, матеріалами заяви стверджується, що державним виконавцем 01.11.2017 року було надіслано до Печерського УП ГУНП України в м.Києві повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

На підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. 21.12.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У той же час, постановою заступника директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В. від 09.02.2018 року, при розгляді скарги представника стягувача від 15.01.2018 року щодо невжиття державним виконавцем заходів, передбачених ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2017 року №54054707 при виконанні виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом 05.04.2017 року у справі №813/2285/16, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2017 року №54054707 й зобов'язано державного виконавця вжити необхідних заходів, передбачених ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Таким чином, на виконання вимог вказаної постанови від 20.02.2018 року, державним виконавцем було відновлено виконавче провадження.

При постановленні ухвали суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу ст.124, ч.3 ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що в своїй заяві державний виконавець просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду з зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності на стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на корить ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності в розмірі 206 700,00 грн.

Дослідивши доводи заяви державного виконавця в частині зміни способу і порядку виконання постанови, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заявником не додано документів, які б свідчили про наявність особливих обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд, здійснюючи зміну способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Проте, зі змісту заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення вбачається, що фактично заявник просить змінити резолютивну частину рішення, що суперечить вимогам Закону.

Аналізуючи норми статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність встановлення способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для встановлення відповідного способу, оскільки обраний державним виконавцем спосіб захисту порушеного права позивача не може бути змінений на стадії виконання судового рішення.

Більш того, суд вважає, що зміна на підставі ст.378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України (в редакції, що була чинна до 15.12.2017 року) при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Таким чином, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності на стягнення такої виплати є незаконною.

Наведена позиція узгоджується також із висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11.11.2014 року (справа №21-394а14) та висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 року (справа №281/1820/14-а, К/9901/1034/17).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду 28.11.2016 року у спосіб, визначений заявником.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 248, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №813/2285/16 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України, Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сподарик Н.І.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Грень Н.М.