Справа № 817/222/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2018 року м. Рівне №817/222/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача адвоката ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 26 лютого 2018 року); представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції не прибув; представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 18 грудня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 (далі іменується позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача від 16.11.2017 №9819/08 у призначенні пенсії; зобовязати відповідача призначити пенсію за вислугою років з 08.11.2017.

Ухвалою судді від 29.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив суду, що згідно наказу державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» від 29 вересня 2017 року позивача звільнено зі служби в державній кримінально-виконавчій службі України за власним бажанням. Відповідно до розрахунку вислуги років його загальний трудовий стаж становить 20 років 11 місяців 11 днів, пільгова вислуга років 29 років 27 днів. Відповідач відмовив ОСОБА_3 у призначенні пенсії, оскільки на день звільнення він не мав вислуги в 23 календарні роки, що є необхідною умовою для призначення такої пенсії. Однак, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. На думку представника позивача, даний Порядок передбачає зарахування до вислуги років для призначення пенсій час перебування на посадах Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції. Тому, на переконання позивача його вислуга на службі становить 29 років і це є достатньою підставою для призначення йому пенсії за вислугу років. Таким чином, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, належним чином повідомлена про час, місце та судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, не подала будь-яких клопотань чи заяв.

Відповідач заперечив проти позову, подав письмовий відзив на адміністративний позов. В судовому засіданні представник відповідача вказав, що пенсія за вислугу років призначається з розрахунку вислуги років у календарному обчисленні. Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства до відповідача надіслало подання про призначення пенсії ОСОБА_3, де у наказі Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» вказано, що вислуга років ОСОБА_3 у календарному обчисленні становить 20 років 11 місяців 11 днів. Таким чином, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років. Тому, представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити.

Сторони подали відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, де підтримали свою позицію.

На підставі частин першої та шостої статті 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення (скорочене рішення) проголошені у судовому засіданні 12.03.2018.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до наказу Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» від 29.09.2017 №89/ОС-17 капітана внутрішньої служби ОСОБА_3, фельдшера медичної частини звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України 30.09.2017 за власним бажанням (а.с.9).

08.11.2017 Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції внесло подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відповдіно до листа №9819/08 від 16.11.2017 відмовило у призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років у зв'язку з тим, що його вислуга років менша за необхідну для набуття ним права на пенсію за вислугу років згідно з статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.13-14).

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу прийнятої відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону №2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Підпунктом «в» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 (далі Порядок) встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони. Підпунктом «г» пункту 3 Порядку передбачено, що до вислуги років зараховується один місяць служби за сорок днів час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_3 на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 років, 11 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні - 08 років 01 місяці16 днів, що підтверджено наданим розрахунком вислуги років (а.с.10-11).

Враховуючи викладене, період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах відповідно до положень Порядку № 393 в розумінні частини 2 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може бути зарахований до календарної вислуги років.

В даному випадку для призначення пенсії за вислугу років не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки, згідно з частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, приписи пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 суперечать приписам пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, застосуванню підлягає саме Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також суд звертає увагу на те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років».

При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії. В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено.

Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років.

Позивач такої вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії, діяв в межах повноважень та відповідно до законів України.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають присудженню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання: 34375, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця Короленка, будинок №7; ) про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 15.03.18.

Суддя Недашківська К.М.