Справа № 810/5312/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2018 року

Київ

справа №810/5312/14

адміністративне провадження №К/9901/1232/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року (Харченко С.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року (Беспалов О.О., Грибан І.О., Губська О.А.) у справі № 810/5312/14 за позовом ОСОБА_1 до голови Київської обласної державної адміністрації (далі - голова Облдержадміністрації) Шандри Володимира Миколайовича про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Облдержадміністрації Шандри В.М., у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, що полягають у: ненаданні відповіді на звернення позивача та направленні цього звернення на розгляд органу, дії якого оскаржуються; відмові у притягненні до відповідальності керівництва Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі - Броварська райдержадміністрація) у зв'язку з обставинами, встановленими судом при розгляді справи;

- визнати протиправними дії відповідача за переслідування позивача за його звернення до суду за захистом прав;

- зобов'язати відповідача надати обґрунтовану відповідь на його звернення від 15 квітня 2014 року відповідно до статей 15, 19, 20 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР);

- стягнути матеріальні збитки за ненадання відповіді у розмірі 1 грн.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 14 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 червня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним дій (бездіяльності) відповідача, щодо ненадання останнім відповіді на звернення позивача та відправлення цього звернення на розгляд органу, дії якого оскаржуються у вказаному зверненні; зобов'язання відповідача надати обґрунтовану відповідь на звернення від 15 квітня 2014 року, та задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині: визнав протиправною бездіяльність голови Облдержадміністрації Шандри В.М. щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 15 квітня 2014 року у відповідності до Закону № 393/96-ВР; визнав протиправними дії голови Облдержадміністрації Шандри В.М. щодо направлення звернення ОСОБА_1 від 15 квітня 2014 року на адресу Броварської райдержадміністрації, дії якої оскаржуються; зобов'язав голову Облдержадміністрації Шандри В.М. надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15 квітня 2014 року у відповідності до Закону № 393/96-ВР. В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року залишив без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та частково із рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати повністю постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року - в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Голова Облдержадміністрації подав заперечення на касаційну скаргу, у якій просить залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 1 лютого 2018 року було прийнято до провадження адміністративну справу № 810/5312/14 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року та призначено її до розгляду у попередньому судовому засіданні на 14 лютого 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року зазначену справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді без виклику сторін за наявними у справі матеріалами на 7 березня 2018 року на 10 год. 30 хв.

При цьому, до початку розгляду справи по суті від ОСОБА_1 до Суду надійшло клопотання, у якому позивач просить: зробити перерву в судовому розгляді для надання відповідачу часу для надання відзиву та отримання його позивачем, для належного захисту в судовому засіданні; розглянути справу за його присутності; надати позивачу час після отримання відзиву на надання відповіді на відзив або доповнень до касаційного скарги.

Проте, у задоволенні клопотання щодо зазначених у ньому питань слід відмовити з огляду на таке.

Подання відзиву на касаційну скаргу у розумінні статті 338 КАС є правом учасника справи.

Крім того, ця справа, яка прийнята до провадження та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні без виклику сторін, у розумінні положень статей 4, 12 КАС є справою незначної складності, у якій характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, а тому не вимагає виклику сторін.

Враховуючи те, що до Касаційного адміністративного суду від відповідача до початку розгляду справи по суті не надходило відзиву на касаційну скаргу, як і клопотань голови Облдержадміністрації для надання часу на відзив, та те, що ця справа є справою незначної складності, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди встановили, що у квітні 2014 року позивач звернувся до голови Облдержадміністрації зі зверненням (зареєстровано Облдержадміністрацією 15 квітня 2014 року за вх. № 1199), у якому повідомив про бездіяльність Броварської райдержадміністрації, що виявилась у невідведенні йому земельної ділянки для садівництва та індивідуального дачного будівництва. У цьому ж зверненні заявник просив відповідача разом з Броварською райдержадміністрацією розглянути його заяву про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, при цьому врахувати його пільговий статус, встановлений відповідно до Законів України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 4- 6).

Заступник голови Облдержадміністрації листом від 20 травня 2014 року № Л.29.1199.1 (а.с. 21) поінформував ОСОБА_1 про те, що його клопотання щодо безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності розглянуто, та встановлено, що земельна ділянка, бажане місце розташування якої вказане заявником - м. Бровари, вул. Кутузова, перебуває у користуванні Державного підприємства «Радіопередавальний центр», тому може бути надана позивачу лише за умови її передачі вказаним підприємством до земель комунальної власності м. Бровари.

Також, згідно з листом від 11 вересня 2014 року № 29.1921.1/29.1199.1, голова Облдержадміністрації, розглянувши скаргу позивача на дії (бездіяльність) Броварської райдержадміністрації, проінформував ОСОБА_1 про те, що підстав для притягнення до відповідальності керівництва Броварської райдержадміністрації немає, а відповідь по суті порушених у скарзі позивача питань надана 20 травня 2014 року (а. с. 40).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягала у ненаданні позивачу відповіді на його звернення від 15 квітня 2014 року.

Колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (стаття 16 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, скарга позивача адресована безпосередньо відповідачу - голові Облдержадміністрації, який, як правильно зазначив апеляційний суд, відповідно до частини другої статті 15 Закону № 393/96-ВР мав особисто надати відповідь за результатами розгляду скарги позивача, колегія суддів погоджується із висновком цього суду щодо протиправності бездіяльності відповідача в частині ненадання позивачу відповіді на його звернення від 15 квітня 2014 року.

При цьому, за приписами частини четвертої статті 7 Закону № 393/96-ВР забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Крім того, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особа, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (частина перша статті 20 Закону України № 393/96-ВР).

Згідно із статтею 33 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» обласні державні адміністрації (далі - ОДА) в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю.

Голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів ОДА, щорічно та на вимогу звітують перед ними.

Голови ОДА мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Керівники структурних підрозділів ОДА мають право скасовувати накази керівників відповідних структурних підрозділів районної державної адміністрації, що суперечать законодавству України та актам органів виконавчої влади вищого рівня.

За наявності підстав, передбачених законодавством, голови обласних державних адміністрацій можуть порушувати питання перед Кабінетом Міністрів України про притягнення до дисциплінарної відповідальності голів районних державних адміністрацій.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду погоджується із судом апеляційної інстанції про те, що відповідач не здійснив належного контролю за діяльністю Броварської райдержадміністрації та всебічно не дослідив обставини, викладені позивачем у зверненні (скарзі). При цьому суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що відповідь від 20 травня 2014 року, на яку посилається відповідач, не містить відомостей про об'єктивну, всебічну і своєчасну перевірку обставин та дій Броварської райдержадміністрації, викладених в скарзі, всупереч статті 19 Закону № 393/96-ВР.

Щодо частини позовних вимог про відшкодування на користь позивача матеріальних збитків в розмірі однієї гривні, то суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про їх безпідставність, оскільки, як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, позивач до адміністративного позову не надав документального підтвердження понесення ним матеріальних збитків у зазначеному розмірі.

Крім того, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача, що виразилася у переслідуванні позивача за його звернення, дійшов правильного висновку, що факт такого переслідування не доведений позивачем та не встановлений уповноваженими на те органами, а адміністративний суд немає таких повноважень згідно діючого законодавства.

Судами також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2014 року у справі № 361/220/14-а, якою визнано протиправними дії голови Броварської районної державної адміністрації Київської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 листопада 2013 року про виділення йому земельної ділянки площею до 0,10 га для індивідуального дачного будівництва без його присутності та зобов'язано голову РДА розглянути зазначену заяву особисто, в присутності заявника, та надати останньому вмотивовану відповідь відповідно до вимог статей 15, 19, 20 Закону № 393/96-ВР, набрала законної сили 17 квітня 2014 року. Натомість, скарга до відповідача ОСОБА_1 подана 15 квітня 2014 року. При цьому, у прохальній частині скарги позивача не міститься вимог щодо притягнення до відповідальності голови Броварської РДА. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

За таких обставин колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що підстав для винесення окремої ухвали щодо відповідача у даній справі немає.

Отже, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б привести до ухвалення незаконного судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі № 810/5312/14 - залишити без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець