Справа № 826/11915/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2018 року 10:30 № 826/11915/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Гомольської Я.П.,

представника відповідача: Шлапак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом приватного підприємства «Петра-Резерв»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Петра-Резерв» (далі - позивач, ПП «Петра-Резерв») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм законодавства. Зокрема, позивач посилався на те, що відповідач порушив положення Податкового кодексу України при проведенні камеральної перевірки. Також позивач наполягав на тому, що у нього обліковувалась переплата із акцизного податку, за рахунок мало бути повністю погашене грошове зобов'язання зі сплати акцизного податку, однак попри наявність переплати, відповідач застосував фінансові санкції за порушення строку сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначив, що позивач несвоєчасно сплатив самостійно визначені податкові зобов'язання з акцизного податку. З огляду на це, було застосовано санкції, передбачені статтею 126 Податкового кодексу України. А платіжними дорученнями, на які посилається позивач, був оплачений акцизний податок за інший податковий період (серпень 2015 року), що передував періоду, який перевірявся відповідачем (грудень 2015 року). Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку ПП «Петра-Резерв» з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по декларації з акцизного податку за грудень 2015 року.

За наслідками перевірки відповідач склав акт від 11.08.2017 №2737/28-10-42-05/38851082, згідно висновків якого, перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку (код платежу 14021600) протягом строків, визначених пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

Позивач, не погоджуючись із висновками акта, подав заперечення на акт камеральної перевірки, за результатом розгляду яких відповідач залишив без змін висновки акта перевірки, про що повідомив ПП «Петра-Резерв» листом від 01.09.2017 №46031/10/28-10-42-05-10.

05.09.2017 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку сплати акцизного податку на 2 календарні дні визначено штраф у розмірі 10% у сумі 59 903,50 грн.

Вважаючи протиправним зазначене податкове повідомлення-рішення ПП «Петра-Резерв» оскаржило його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Положеннями пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання (пункт 76.3 статті 76 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Позивач посилався на те, що відповідач порушив 30 денний термін проведення перевірки, а саме провів перевірку декларації за грудень 2015 року у серпні 2017 року.

Суд дійшов висновку, що порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки не може бути єдиною та самостійною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, якщо буде встановлено, що порушення законодавства з боку платника податку дійсно мали місце та санкції за таке порушення застосовані контролюючим органом правомірно.

Отже, судом буде розглянуто питання правомірності визначення штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 05.09.2017 №.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як зазначено у пункті 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 203 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Суд встановив, що ПП «Петра-Резерв» є платником акцизного податку.

Позивач подав до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби декларацію з акцизного податку за податковий період - грудень 2015 року, якою визначив до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 6 950 692 грн., в тому числі значення рядка декларації В 16.1 (бензинів моторних) грошове зобов'язання становить 2 542 907 грн., значення рядка декларації В 16.5 (палива моторного альтернативного) грошове зобов'язання становить 4 407 785 грн.

Граничний термін сплати вказаного грошового зобов'язання - 30.01.2016.

Станом на 30.01.2016 в інтегрованій картці платника ПП «Петра-Резерв» обліковувалась переплата в розмірі 3 808 750 грн., у зв'язку із чим виникла недоїмка в сумі 599 035,00 грн. Суму недоплати було сплачено позивачем, згідно платіжного доручення від 01.02.2016 в сумі 600 000,00 грн.

Таким чином, ПП «Петра-Резерв» сплатило самостійно визначену суму грошового зобов'язання із затримкою у 2 дні.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд встановив, що відповідач правомірно застосував фінансові санкції до ПП «Петра-Резерв», оскільки ним було порушено строки сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

При цьому суд відхиляє доводи ПП «Петра-Резерв» про те, що відповідач не врахував платіжні доручення від 04.09.2015 № 3239 на суму 100000,00 грн.; від 04.09.2015 №3240 на суму 300 000,00 грн.; від 04.09.2015 №3241 на суму 300 000,00 грн.; від 04.09.2015 №3242 на суму 300 000,00 грн., оскільки ними позивач сплачував грошове зобов'язання за період серпень 2015 року. Цей факт був встановлений постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 №810/5819/15, яка набрала законної сили.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Петра-Резерв» відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов