Справа № 159/774/18
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/774/18
Провадження № 2-а/159/24/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 5 батальйону 1 полку 1 УПП у місті Києві ДПП старшого сержанта поліції Лебідя Ярослава Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи,

в с т а н о в и в:

Позивач 15.02.18 р. звернувся до суду із вказаним вище адміністративним позовом, просить скасувати як незаконну постанову серії АР № 438147 від 06.02.18 р., винесену відповідачем (далі - оскаржувану постанову); закрити справу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адмінштраф в сумі 425 грн.. Згідно із зазначеним в оскаржуваній постанові, о 19 год. 10 хв. 06.02.18 р. по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, 3 «б», він як водій керував автомобілем (далі - т/з) марки «Опель Вектра», д. н. з. НОМЕР_1, (далі - т/з) не був пристебнутий паском безпеки; при перевірці документів не мав при собі полісу ОС ЦПВ власників наземних т/з, чим порушив п. п. 2.1 «г» ПДР України. Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою. Зазначає, що о19 год. 10 хв. 06.02.18 р. він на вказаному вище автомобілі заїхав на територію АЗС «Вог» за вказаною вище адресою. Зупинившись навпроти обмінника валют, зайшов в середину його та вийшов через 5 хв., сів у автомобіль, пристебнувся ременем безпеки і розпочав рух в сторону виїзду з території АЗС. Проїхавши біля 100 м, у дзеркало заднього виду побачив проблискові маячки поліцейського автомобіля, після чого зупинився справа проїзної частини. Побачивши, що поліцейські зупинились позаду його автомобіля і пішли у його сторону, він вийшов з т/з і пішов їм назустріч. Біля заднього лівого колеса його автомобіля він зустрівся з відповідачем. Останній повідомив таку причину зупинки як невикористання ременя безпеки, попросив пред»явити посвідчення водія, техпаспорт та поліс. Він пред»явив всі необхідні документи, а відповідач заявив про те, що буде складати постанову про накладення адмінстягнення, яку пішов складати у службовий автомобіль. Вийшовши із службового автомобіля, відповідач пред»явив йому постанову, що була складена без врахування його зауважень та пояснень, чому у постанові і мається прочерк у рядку додатка до постанови. Після його повторної вимоги відповідач у постанову вніс запис про додаток - його пояснення, надавши йому аркуш паперу для викладення таких. О 19 год. 33 хв. він отримав копію оскаржуваної постанови. Із тексту ос каржуваної постанови слідує, що він вчинив два правопорушення: не був пристебнутим ременем безпеки та не мав полісу обов»язкового страхування, а отже, вчинив правопорушення, що передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Покликаючись на ст. 36 КУпАП, зазначає, що підставою зупинення було невикористання ременя безпеки, хоча він зупинився на вимогу поліції, що рухалась позаду його і встановлення факту використання чи невикористання ременя безпеки було об»єктивно неможливим у темну пору доби, тобто, зупинення та перевірка документів були незаконними. У оскаржуваній постанові відсутній запис про відеозапис, що фактично здійснювався бодікамерою. Поліс ним пред»явлено було. А тому дії відповідача вважає незаконними. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

07.03.18 р. подано до суду відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства. У відзиві зазначено, що відповідачем під час несення патрулювання по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області було виявлено, що водій керував т/з марки «Опель Вектра», д. н. з. НОМЕР_1, не будучи пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП; при перевірці документів водія, було встановлено, що у нього немає передбаченого п. 2.1 ПДР України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» чинного поліса, чим було порушено п. 2.1 «г» ПДР України, та вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідач оголосив позивачеві, яка справа буде розглядатись та що той притягається до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; заслухав усні пояснення позивача по факту вчиненого правопорушення. Позивач усно пояснив, що це його помилка, що він не має полісу, так як дія попереднього - закінчилась, чим визнав порушення п. 2.1 «г» ПДР України. Тому відповідачем було законно винесено оскаржувану постанову, оголошено позивачеві та вручено її копію під розпис, а повноважень на закриття справи суд не має. Зазначено прохання у задоволенні позову відмовити.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові та речові (диск з відеозаписом, наданий з письмовим відзивом на позовну заяву) докази у справі, взявши до уваги доводи відзиву на позовну заяву, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ст. 126 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість оскаржуваної постанови на момент її винесення.

Як слідує з копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, 06.02.18 р. відповідачем по вул. Варшавській, біля буд. № 3 «Б» у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. У оскаржуваній по станові зазначено, що позивач, о 19 год. 10 хв. 06.02.18 р. по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, 3 «Б», керував т/з «Опель Вектра», р. з. НОМЕР_1, не був пристебнутий ременем безпеки; при перевірці документів не мав при собі полісу ОС ЦПВ власників наземних т/з, чим порушив п. п. 2.1 «г» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачеві під розпис тоді ж. У постанові зазначено (у рядку 8. «До постанови додаються - після прочерку - пояснення.

Тобто, у оскаржуваній постанові вказано про вчинення позивачем двох видів правопорушень: «не був пристебнутий ременем безпеки», «при перевірці документів не мав при собі полісу ОС ЦПВ власників наземних т/з», однак, зазначено порушення лише одного з пунктів ПДР України: «чим порушив п. п. 2.1 «г» ПДР України», а також вказано про те, що позивачем вчинено лише те (одне) правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП: «та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП».

Наведене вище не відповідає вимогам ст. ст. 36, 283 КУпАП і не може бути визано судом законним.

На позивача накладено адмінстягнення у виді адмінштрафу за санкцією, передбаченою ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З даних відезопису, що міститься на наданому суду дискові, відтвореному у судовому засіданні 15.03.18 р., слідує, що, дійсно, спілкування сторін мало місце біля автомобіля позивача, тобто, коли останній вийшов зі свого автомобіля. Це спілкування не торкалось теми використання чи не використання позивачем ременя безпеки під час руху, що підтверджує доводи позивача у тій їх частині, що він використовував під час руху і перебування його у автомобілі за кермом, ремінь безпеки. Разом з тим, відповідач роз"яснював позивачеві, що він притягається до адмінвідповідальності саме за два правопорушення і суть положень ст. 36 КУпАП.

Разом з тим, з даних цього ж відезопису слідує, що позивач, пред»явивши відповідачеві документи, дійсно, погодився, що наявний у нього та пред»явлений відповідачеві поліс, є простроченим (втратив чинність). Це підтверджує висновки відповідача, наведені у оскаржуваній постанові, у тій їх частині, що позивач не мав при собі чинного полісу.

Тому хоча копією полісу № АМ/304 72 41 від 05.02.18 р., наданого суду позивачем, стверджується, що автомобіль позивача застрахований на період з 05.02.18 р. по 04.02.19 р., суд критично ставиться до доводів позивача про те, що він пред»явив належний поліс відповідачеві 06.02.18 р..

За змістом п. п. «в» п. 2. 3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям - інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування ременями безпеки, і передбачає накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. п. «ґ» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Ч. 1 ст. 126 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), і передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженою Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395, що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853.

Відповідно до п. 2 розд. IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розд. IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 3 розд. V Інструкції, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ст. 36 КУпАП). Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Однак, суд приймає до уваги, що відповідачем у оскаржуваній постанові не проаналізовано та не відображено належно вмінене позивачеві порушення правил користування ременями безпеки, тобто, відсутнє посилання на норму права, що регулює використання ременя безпеки водієм - п. п. «в» п. 2. 3 ПДР України; відсутнє посилання на норму права, що передбачає відповідальність за таке порушення - ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так, у оскаржуваній постанові зазначено про те, що позивач як водій: не був пристебнутий ременем безпеки; не мав при собі полісу, однак, зазначено про порушення лише одної з вимог ПДР України, а саме: п. п. «ґ» п. 2.1 ПДР та не зазначено про порушення іншої з вимог ПДР України, а саме: п. п. «в» п. 2. 3 ПДР України. Відсутнє у оскаржуваній постанові також посилання на ст. 36 КУпАП, хоча, як слідує з вказаного вище відеозапису, усно відповідач повідомляв позивача про застосування ним при винесенні оскаржуваної постанови положень цієї статті.

Також знайшло своє ствердження в суді покликання позивача на те, що письмове пояснення він надавав після винесення оскаржуваної постанови, тобто, перед винесенням оскаржуваної постанови пояснення позивача відповідач не враховував.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про, серед іншого, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, судом встановлено, що у оскаржувану постанову внесено відомості про вчинення позивачем двох правопорушень, однак, не зазначено, яку саме вимогу ПДР України не дотримано одним з двох правопорушень, вказаних у постанові, позивачем; не зазначено нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення як порушення правил користування ременями безпеки; відсутнє посилання на ст. 36 КУпАП при накладенні стягнення.

Тобто, положень ст. 283 КУпАП відповідачем при розгляді справи щодо позивача та винесення оскаржуваної постанови не дотримано.

За ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у т. ч. щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд приймає до уваги, що відповідачем не надано доказів на спростування всіх доводів позивача, зокрема, щодо належного дотримання процедури притягнення його до адмінвідповідальності за двома адмінправопорушеннями, належного оформлення оскаржуваної постанови в частині притягнення позивача до адмінвідповідальності саме за двома статтями КУпАП і застосування положень ст. 36 КУпАП.

Доводи, наведені у відзиві на позову заяву представником відповідача не спростовують доводів позивача та висновків суду у цій частині.

У відповідності до ст. ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність повного задоволення позову та скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6 - 10, 12, 19, 22, 72 - 77, 192, 241, 242, 244 - 246, п. 10 ст. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України, ст. ст. 7, 9, 36, 283, 268, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.02.18 р. серії АР № 438147, винесену поліцейським роти 5 батальйону 1 полку 1 УПП у місті Києві ДПП старшим сержантом поліції Лебедем Ярославом Павловичем про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.. паспорт серії НОМЕР_2, прож. 45008, АДРЕСА_1

Відповідач - Лебідь Ярослав Павлович - поліцейський роти 5 батальйону 1 полку 1 УПП у місті Києві ДПП, старший сержант поліції (місцезнаходження юридичної особи місця праці - 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15).

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повне судове рішення складено 16.03.18 р..