Справа № 462/1890/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 462/1890/17

провадження № К/9901/2145/17, К/9901/2146/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 462/1890/17

за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство 14630», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

за касаційними скаргами Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова та Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» на постанову Залізничного районного суду міста Львова (у складі судді Колодяжного С. Ю.) від 18 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Носа С. П., Іщук Л. П., Кухтея Р. В.) від 26 жовтня 2017 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У квітні 2017 року ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, третя особа - Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Львівське автотранспортне підприємство 14630», в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі міста Львова (правонаступник Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі міста Львова призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту виникнення права на призначення такої пенсії;

- судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що досягнув 55-річного віку, має понад 30 років загального трудового стажу, також необхідний пільговий стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Проте відповідач відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що за період його роботи з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Львівському АТП 31421 (назва підприємства декілька разів змінювалась, на даний час - ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630») не підтверджено його роботу водієм міського пасажирського транспорту, що дає право на призначення пільгової пенсії в порядку п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправними, оскільки саме на орган, що призначає пенсію покладено обов'язок перевірки та право вимоги у підприємств документів, що підтверджують наявність у їх працівників пільгового стажу.

2. Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 18 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення за призначенням пенсії з 10 жовтня 2016 року, зарахувавши період його роботи водієм міського пасажирського транспорту з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» до пільгового стажу роботи;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

3. 22 грудня 2017 року до Верховного Суду було передано з Вищого адміністративного суду України касаційні скарги Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова та ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 18 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 462/1890/17, які ухвалами судді Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2017 року та від 21 листопада 2017 року були залишені без руху.

4. У встановлений строк Залізничним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України міста Львова та ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» усунуто недоліки касаційних скарг. У касаційних скаргах скаржники, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

5. Водночас, Залізничним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України міста Львова разом з касаційною скаргою було подано клопотання про зупинення виконання постанови Залізничного районного суду міста Львова від 18 серпня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 462/1890/17.

6. Ухвалами Верховного Суду від 05 січня 2018 року за вказаними касаційними скаргами у зазначеній справі відкрито касаційне провадження та установлено десятиденний строк з моменту отримання копій вказаних ухвал для подачі відзивів на касаційні скарги.

7. 29 січня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційні скарги, в якому він вказував, що оскаржувані судові рішення у справі № 462/1890/17 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин справи та доказів у ній. Просив відмовити відповідачам у задоволенні касаційних скарг, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

8. Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у задоволенні клопотання Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова про зупинення виконання постанови Залізничного районного суду міста Львова від 18 серпня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року - відмовлено.

9. У касаційних скаргах інших клопотань заявлено не було.

10. Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року вказані касаційні скарги об'єднано в одне провадження, а справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача, останній 22 вересня 1978 року був прийнятий на роботу до Городоцької районної шляхової ремонтно-будівельної дільниці на посаду підмінного водія; 10 квітня 1980 року був звільнений по причині проходження військової служби у лавах радянської армії з 16 квітня 1980 року по 27 травня 1982 року; 18 серпня 1982 року прийнятий на роботу автослюсарем 3 розряду до Львівського АТП 31431, а з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року працював водієм автобуса на підприємстві, яке на даний час має назву ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630».

12. 10 жовтня 2016 року в зв'язку з досягненням 55-річного віку ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі міста Львова про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

13. На неодноразові звернення до підприємства, де позивач працював з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року, органу пенсійного фонду не було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній.

14. Листом Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі міста Львова від 31 січня 2017 року № 1182/03-22 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Вказана відмова мотивована тим, що період роботи позивача з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року у Львівському АТП 31421 водієм міського пасажирського транспорту, як такий, що дає право на призначення пільгової пенсії в порядку п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не підтверджено, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та не представлено інших документів на підтвердження пільгового стажу в цей період.

15. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що відповідач, як орган, що призначає пенсію, всупереч покладених законодавством завдань не вжив заходів для отримання і перевірки документів необхідних для призначення позивачу пільгової пенсії, не реалізував наданих йому повноважень щодо отримання у ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» повних і достовірних даних про наявний стаж роботи ОСОБА_1, в тому числі пільговий стаж.

17. Водночас, суди дійшли висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Львівському АТП 31431 водієм міського пасажирського транспорту підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо умов роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту у вказаному підприємстві, які узгоджуються з даними трудової книжки позивача та трудових книжок свідків.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

18. У касаційній скарзі Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не було враховано, що трудовий стаж зі шкідливими умовами праці не може бути встановлений на підставі показань свідків. Вказує, що такий стаж має встановлюватися шляхом витребування відповідних письмових доказів, а саме уточнюючих довідок.

19. ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» у касаційній скарзі вказує, що уточнююча довідка - це єдиний допустимий законом засіб доказування трудового стажу позивача, а її видача - це визначений законом спосіб встановлення факту трудового стажу.

20. Водночас, встановлення факту трудового стажу позивача в судовому порядку за наявності виданої останньому уточнюючої довідки є не лише порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, а й перевищенням судом своєї компетенції.

V. ОЦІНКА СУДУ

21. Надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, колегія суддів виходить з наступного.

22. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.

23. Відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

24. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

25. На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

26. Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

27. Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

28. Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 31 травня 2017 року представник ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» надала уточнюючу довідку про підтвердження наявного у ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 822 від 02 вересня 2016 року.

29. Згідно цієї довідки, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Львівському АТП 31431 на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту і за період з 1983 року по 1997 рік виконував перевезення пасажирів на лінії за професією, посадою водій автобуса міського пасажирського транспорту, що передбачена розділом ІІ ст.13, п. « 3» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стаж роботи водія на міському пасажирському транспорті складає 09 років 07 місяців 20 днів. Підставою для видачі довідки були: наказ про прийом на роботу автослюсарем № 218 від 18 серпня 1982 року, наказ про прийом на курси № 315 від 18 жовтня 1982 року, наказ про прийом на роботу № 6 від 07 січня 1983 року, наказ про звільнення № 3 від 04 січня 2001 року, а також книги по нарахуванню заробітної плати, тарифні ставки водіїв міського пасажирського транспорту, накази по підприємству, карточка форми Т-2.

30. Відповідно до п. 17 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

31. Згідно з п. 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

32. З огляду на те, що первинних документів про наявний стаж роботи позивача, які витребовувались ухвалою суду від 15 червня 2017 року, ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» не надано, суди дійшли висновку щодо можливості підтвердження спірного стажу роботи позивача у період з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Львівському АТП 31431 водієм міського пасажирського транспорту на підставі показань свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві.

33. Допитані у судовому засіданні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 разом із ними працював в Львівському АТП 31431 водієм міського пасажирського транспорту.

34. За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що про те, що надані позивачем документи підтверджують факт роботи його в у період з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Львівському АТП 31431 водієм міського пасажирського транспорту, а показання свідків підтверджують що позивач у вказаний період як водій автобуса, виконував міські пасажирські перевезення, дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком є протиправними.

35. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційних скарг не спростовують їх висновків та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

36. Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог позивача.

37. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 341, 343, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова та Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 18 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 462/1890/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб