Справа № 818/1043/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 березня 2018 р. Справа № 818/1043/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування листа, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, Департамент ДВС), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати вих. № Б-987/1637-33-18/20.1/22 від 22.02.2018 заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 по не відкриттю виконавчого провадження для виконання рішення Великої Палати ЄСПЧ у справі "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE (Requetes nos 46852/13 et al.) по заяві № 79854/13 Batluk c. Ukraine 30/11/2013 Batluk Vladimir Ivanovich.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 11 січня 2018 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача лист, в якому зазначив про прийняття Великою Палатою Європейського суду остаточного рішення у справі «Бурмич та інші проти України» (заяви №№ 46852/13 та інші), вилучення зі свого реєстру 12 148 заяв (в тому числі і заяви позивача) та передання їх Комітету Міністрів Ради Європи для подальшого нагляду за виконанням в контексті вжиття заходів загального характеру.

Крім того, у згаданому листі позивач вказав на неотримання ним станом на 10.01.2018 короткого викладу рішення та переліку документів, необхідних для виконання рішення Європейського суду, а також повідомив про звернення 11.01.2018 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Європейського суду по заяві № 79854/13 Batluk c. Ukraine 30/11/2013.

За результатами розгляду вказаного листа ОСОБА_1, відповідач 22.02.2018 надав відповідь, в якій зазначив, що суб'єктом звернення до виконання рішення Європейського суду в частині виплати відшкодування є виключно Орган представництва і, станом на 22.02.2018 рішення у справі «Бурмич та інші проти України» на виконанні у відділі не перебуває та зареєстрованим не значиться.

Також, позивача було повідомлено про те, що згаданим рішенням Європейського суду жодному заявнику не присуджувалась справедлива сатисфакція, а Україну зобов'язано вжити заходи загального характеру з метою вирішення проблеми тривалого невиконання рішень національних судів.

Отже, не погоджуючись з указаною відповіддю, ОСОБА_1 просить суд визнати її протиправною та скасувати. Тобто, фактично, предметом розгляду справи позивач визначив лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № Б-987/1637-33-18/20.1/22 від 22.02.2018.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Аналіз цього положення у взаємозв'язку з положеннями ч. 1, 2 статті 55 Конституції України дає підстави дійти висновку, що судам підвідомчі будь-які звернення фізичної особи щодо захисту своїх прав і свобод. Тому, суд не може відмовити у правосудді, якщо, зокрема, громадянин України вважає, що його права і свободи порушено чи порушуються, або створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, або має місце інше ущемлення прав і свобод.

Конституція України, закріпивши право людини і громадянина на судовий захист своїх прав і свобод, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктами 18, 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що нормативно-правовим актом є акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. Індивідуальним актом є акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За усталеною теорією права нормативно-правовим актом є офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженими особами у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних джерел права, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування.

В свою чергу, індивідуальним актом є правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов'язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.

В даному випадку, зі змісту листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № Б-987/1637-33-18/20.1/22 від 22.02.2018 судом встановлено, що цей документ не встановлює, не змінює, не припиняє (скасовує) права чи обов'язки ОСОБА_1, а також не визначає міру його юридичної відповідальності, а лише фіксує певні обставини, викладені у ньому.

Отже, за наведених обставин, суд вважає, що лист відповідача № Б-987/1637-33-18/20.1/22 від 22.02.2018 не є рішенням (нормативно-правовим актом чи індивідуальним актом) суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим, не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування листа № Б-987/1637-33-18/20.1/22 від 22.02.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя С.В. Воловик