Справа № 826/5753/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року № 826/5753/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної

адміністрації

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста

Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної адміністрації (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною постанову №26/17/073-3273 в справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 144000 грн. та скасувати постанову №26/17/073-3273 в справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 144000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 20.07.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10.10.2017 р.

В судовому засіданні 10.10.2017 р. Суд оголошено про відкладення розгляду справи до 27.11.2017 р. для надання Позивачу часу для ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем необґрунтовано здійснено перевірку та складено акт, припис, протокол та спірну постанову відносно Позивача, який в свою чергу не є ані замовником будівництва, ані підрядником.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що спірний об'єкт знаходиться на балансі Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної адміністрації, однак експлуатується без прийняття в експлуатацію відповідно до вимог діючого законодавства, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В судовому засіданні 27.11.2017 року, Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини четвертої статті 122 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

На підставі звернення Київської місцевої прокуратури №6 від 15.03.2017 року №1010вих-17 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва у присутності завідувача дошкільного навчального закладу №720 Печерського району м. Києва Гури О.В., довіреної особи Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної адміністрації Кушніренка П.Б. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «Капітальний ремонт дошкільного навчального закладу №720 на бульварі Дружби Народів, 20-А у Печерському районі м. Києві».

За результатами перевірки Відповідачем встановлено, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано подану замовником будівництва Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва: «Капітальний ремонт дошкільного навчального закладу №720 на бульварі Дружби Народів, 20-А у Печерському районі м. Києві» за №КВ23 від 27.08.2015 року.

З 01.09.2016 року було відновлено функціонування дошкільного навчального закладу комбінованого типу №720 за адресою: бульвар Дружби Народів 20-А у м. Києві, як заклад комбінованого типу на чотири групи проектною потужністю 50 місць.

Водночас, Відповідачем встановлено, що спірний об'єкт експлуатується без прийняття в експлуатацію відповідно до вимог діючого законодавства, чим порушено ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки посадовою особою складено Акт перевірки від 30.03.2017 року, видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.03.2017 року та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року.

В подальшому винесено постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 13.04.2017 року №26/17/073-3273, якою визнано Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п.6 ч.2 ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 144000 грн.

Позивач не погоджуючись з спірною Постановою, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі - Закон №3038-VI).

Згідно частини першої статті 41 Закон №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 6 Закону №3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

У контексті приписів частини третьої статті 6 Закону №3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 р. визначено, що Державна архітектурно - будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, Порядок накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності регулюється постановою КМУ від 23.05.2011 р. №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (надалі - Порядок № 553) та постановою від 06.04.1995 р. №244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до пунктів 5 - 6 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №533 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно - будівельного контролю.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (пункт 16 Порядку №553).

При цьому, згідно пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Згідно з пунктами 2, 3 частини четвертої статті 41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

- складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

- видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з п.3, 9 порядку № 244 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 16, 22 порядку № 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

За результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов:

1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу);

2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Відповідно до частини восьмої статті 39 Закону №3038-VI експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (частина восьма статті 39 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5496-VI від 20.11.2012 року).

Поряд з цим, відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за порушення у сфері містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон 208/94-ВР).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 2 Закону 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовником будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функцію замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляду штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів ІІІ категорії складності - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд звертає увагу, що суб'єктами правопорушення відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» є виключно суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності); суб'єкти містобудування, які виконують функції замовника і підрядника одночасно.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

В даному випадку Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації є балансоутримувачем нерухомого майна на бульварі Дружби Народів, 20-А.

Проте, Позивач не є замовником будівництва та не виконує функції замовника та/або підрядника.

Суд звертає увагу, що замовником з капітального ремонті спірного об'єкту є Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, а підрядником виступав ТОВ «Еліт Груп»., що встановлено Відповідачем під час перевірки.

З аналізу матеріалів справи та норм права Суд приходить до висновку, що Позивач не є суб'єктом містобудування та відповідно не несе відповідальності за порушення вимог здійснення містобудівної діяльності, вчинених такими суб'єктами (ст. ст. 1, 2 Закону України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»)., а отже Відповідачем безпідставно притягнуто Позивача до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови №26/17/073-3273 в справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо накладення штрафу в сумі 144000 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2 - 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної адміністрації (адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною постанову №26/17/073-3273 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо накладення штрафу в сумі 144000 грн.

3. Скасувати постанову №26/17/073-3273 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо накладення штрафу в сумі 144000 грн.

4. Стягнути з Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної державної адміністрації (адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7) судові витрати у розмірі 3760,00 грн. (три тисячі сімсот шістдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук