Справа № 812/343/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/343/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області про зобовязання здійснити нарахування щорічної разової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області про зобовязання здійснити нарахування щорічної разової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є інвалідом 2 групи та є особою, яка відноситься до категорії інвалідів війни відповідно до ст. 7 ч.2 п.2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. До 5 травня 2017 року позивач мав отримати грошову допомогу у розмірі 3100 грн., але позивач зазначену грошову допомогу не отримав до теперішнього часу. Звернувшись до відповідача з питанням невиплати вищезазначеної грошової допомоги позивач отримав письмову відповідь в якій зазначалось, що позивачу відмовлено в виплаті грошової допомоги на підставі Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року, якою ухвалено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, який визначає механізм призначення (відновлення) ВПО виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсації. Позивач вважає дії відповідача протиправними та просить суд:

- зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області здійснити нарахування щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2017 року відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі визначеною р.1 п.1 абз. 5 постанови КМУ № 223 від 05.04.2017 року 3100 грн.

Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 19 березня 2018 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав про що надав відзив (а.с. 43-45) в обґрунтування якого зазначив наступне. ОСОБА_2 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради з 17.03.2015. У 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, до УПСЗН від управління Пенсійного фонду України у м. Лисичанську Луганської області надійшли списки осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 5 травня. 20.04.2017 спеціалістами управління була проведена перевірка фактичного місця проживання ОСОБА_2 зі складанням акту № 2761 факт проживання не підтверджено. В звязку з проходженням 24.04.2017 фізичної ідентифікації була проведена повторна перевірка, а саме: 05.05.2017 акт обстеження № 3160 в 10 год. 15 хв. факт проживання не підтверджено. Пройшов фізичну ідентифікацію 05.05.2017 в 12 год. 15 хв. В звязку з проходженням 07.09.2017 фізичної ідентифікації була проведена повторна перевірка, а саме 22.09.2017 акт обстеження № 5878 факт

Міською комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 22.05.2017 прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у виплаті грошової допомоги до 5 травня, у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання.

30.08.2017 позивач звернувся до УПСЗН з заявою про виплату грошової допомоги до 5 травня. 06.09.2017 спеціалістами управління була проведена перевірка фактичного місця проживання ОСОБА_2 зі складанням акту № 5573 факт проживання не підтверджено. Міською комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 25.09.2017 прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у виплаті грошової допомоги до 5 травня, у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання. Жодна з перевірок не підтвердила факт проживання позивача за адресою, вказаною у довідці від 17.03.2015 № 924009608.

На підставі вищевикладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом другої групи, що підтверджується відповідними посвідченнями серії А № 157482 від 06.01.2011 та серії ААБ № 017033 (а.с. 12).

Відповідно до довідки від 17.03.2015 № 924009608 ОСОБА_2 було взято на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області з 26.08.2014 (а.с. 10).

30 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату грошової допомоги до 5 травня, як інваліду другої групи.

ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради повідомлено позивача, що відповідно до умов Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат УПСЗН проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. 20.04.2017 спеціалістами управління була проведена перевірка фактичного місця проживання ОСОБА_2 зі складанням акту № 2761 факт проживання не підтверджено. В звязку з проходженням позивачем фізичної ідентифікації були проведені повторні перевірки, а саме: 05.05.2017 акт обстеження № 3160 факт проживання не підтверджено, 06.09.2017 акт обстеження № 5573 факт проживання не підтверджено, 22.09.2017 акт обстеження № 5878 - факт проживання не підтверджено. Міською комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 22.05.2017 та 25.09.2017 прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті грошової допомоги до 5 травня (а.с. 11).

Відповідно до інформації зазначеної в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї № 3160 від 05.05.2017 щодо ОСОБА_2, який складено спеціалістами відповідача, при перевірці до квартири потрапити не вдалося. Перевірка відбулася о 10 год. 15 хв. У телефонному режимі ОСОБА_2 повідомив, що їде з смт. Новоайдар (а.с. 51).

Стосовно зазначеного факту ОСОБА_2 було надано Голові міської комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам письмові пояснення від 05.05.2017, у яких зазначив, що був відсутній за фактичним місцем проживання у звязку з перебуванням у смт. Новоайдар, Луганської області. Звернувся до УПСЗН 05.05.2017 о 12 год. 45 хв. (а.с. 52), що також підтверджується відповідачем у зазначеному відзиві.

06.09.2017 відповідачем було проведено повторну перевірку фактичного місця проживання ОСОБА_2 про що складено акт обстеження № 5573 від 06.09.2017, у якому зазначено, що при перевірці двері ніхто не відкрив. У телефоному режимі позивач повідомив про те, що знаходиться з донькою на скануванні у смт. Новоайдар. За адресою було залишено повідомлення з проханням зявитися до УПСЗН. 07.09.2017 ОСОБА_2 звернувся до відповідача для проходження фізичної ідентифікації (а.с. 49).

Також відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї № 5878 від 22.09.2017 відповідачем було проведено перевірку фактичного місця проживання позивача. Відповідно до розділу 8 зазначеного акту при перевірці двері відкрила власниця квартири, яка підтвердила факт проживання ОСОБА_2 та повідомила, що позивач перебуває у смт. Новоайдар. За адресою було залишено повідомлення про звернення до УПСЗН. 25.09.2017 позивач звернувся до відповідача для проходження фізичної ідентифікації (а.с. 48).

Відповідно до витягів з протоколів засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 22.05.2017 та від 25.09.2017 було відмовлено ОСОБА_2 у призначенні, згідно з п. 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого ПКМУ № 365 від 08.06.2016 у звязку з відсутністю за фактичним місце проживання.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Частиною 5 статті 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах: членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 600 гривень.

Особи, які не отримали грошової допомоги, зокрема ті, що набули статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 5 травня 2017 р. включно, мають право звернутися за нею до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2017 року.

Пунктом 2 цієї постанови передбачено забезпечити подання до 12 квітня 2017 р. районним органам соціального захисту населення переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги:

Відповідно до п.п. 1 п. 1 вказаної постанови було установлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи здійснюється у розмірі 3100,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, судом встановлено, право позивача на щорічну грошову допомогу учасникам бойових дій до 5 травня, даний факт відповідачем не заперечується. Крім того відповідач зазначив, що на виконання постанови КМУ від 05.04.2017 № 223 до УПСЗН від ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Лисичанську надійшли списки осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 5 травня.

Щодо посилань відповідача на те, що факт проживання позивача не підтверджено, у звязку із чим останньому відмовлено у виплаті допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок), затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 № 365, соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з п. 7, 8 Порядку, для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Відповідно до п. 9-1 Порядку, у разі відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї та надає внутрішньо переміщеній особі письмове повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з дати складення акта обстеження матеріально-побутових умов сімї зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, право позивача на отримання суд грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня, гарантується чинним законодавством та не може бути обмежено.

Крім того, суд зазначає, що позивачем було виконано вимоги Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, оскільки позивач своєчасно звертався до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області для проходження фізичної ідентифікації, що підтверджується наданими відповідачем актами обстеження матеріально-побутових умов. Отже, законні підстави для відмови ОСОБА_2 у виплаті щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту відсутні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає обєкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушеного права позивача, а саме прийняти рішення про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень протиправною та зобовязати його вчинити певні дії у вигляді нарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня позивачу.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області про зобовязання здійснити нарахування щорічної разової грошової допомоги задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1), як інваліду війни другої групи, щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 3100,00 грн (три тисячі сто гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради (, місцезнаходження: Луганська обл., місто Лисичанськ, вулиця Малиновського, будинок 22А) на користь Державного бюджету України (УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37944909; банк отримувача -ГУДКCУ в Луганській області; код банку отримувача (МФО) - 804013; рахунок отримувача - 4080; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_4