Справа № 805/1342/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 р. Справа№805/1342/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що є внутрішньо переміщеною особою. Отримав повідомлення, що рішенням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 18.10.2017 року в задоволенні його заяви про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання відмовлено у звязку з тим, що він має у власності частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, ніж населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Вважаючи, що відповідачем порушено його право на отримання такої допомоги, просив:

- визнати неправомірними дії Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови позивачу у наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про відмову йому як внутрішньо переміщеній особі у наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, прийняте за результатами розгляду його заяви від 11.10.2017 року;

- зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради прийняти звернення позивача ОСОБА_1, призначити та виплачувати йому як внутрішньо переміщеній особі щомісячну адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживанню в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до 10.03.2018 року включно відповідно до його заяви від 11.10.2017 року;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 370000 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що оскаржене рішення відповідало Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, місце проживання якої зареєстровано на території проведення антитерористичної операції (м. Донецьк), а фактичне місце проживання/перебування на території України (м.Краматорськ Донецької обл.), що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.11.2014 року № 1426/4591, строк дії якої неодноразово продовжувався.

11.10.2017 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради із заявою про призначення на наступний шестимісячний строк щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В заяві повідомив, що має у власності 1/2 частину квартири, яка розташована у м.Словянську Донецької обл.

Рішенням від 18.10.2017 року позивачу відмовлено у наданні такої допомоги з посиланням на те, що сімя володіє житловим приміщенням на не окупованій території та не в зоні проведення антитерористичної операції.

Про прийняття цього рішення на адресу позивача надіслано відповідне повідомлення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 вказаного Закону Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505.

Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї).

Розмір допомоги залежить від статусу її отримувачів.

Якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сімї.

Абзацом 2 п. 5 Порядку передбачено, що у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, як, зокрема наявність у будь-якого із членів сімї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Позивач у заяві про призначення на наступний шестимісячний строк грошової допомоги зазначив, що має у власності 1/2 частину квартири, яка розташована у м.Словянську Донецької обл.

Вказані обставини (щодо наявності у позивача цієї власності) визнаються учасниками справи, і у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Крім того, вони також встановлені постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12.07.2017 року (в справі №234/4476/17), яка в частині змінена постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.08.2017 року і набрала законної сили, що відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства є підставою для звільнення від доказування.

Населений пункт, в якому позивач має у власності частину квартири, на тимчасово окупованій території не розташований.

Не внесений він і до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, які затверджені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Оскільки позивач має у власності частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, ніж населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, тому відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Субєкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушив права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи наведене правові підстави для задоволення позову (основних та похідних позовних вимог) відсутні.

Посилання позивача на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12.07.2017 року в справі №234/4476/17, якою в аналогічних правовідносинах захищені порушені права позивача на виплату такої допомоги відповідно до його заяв від 19.09.2016 року та 09.03.2017 року, є неприйнятними, оскільки вказана постанова стосується періоду, який передував внесенню змін до п. 6 Порядку, що відбулося на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 року, якою абз. 2 п. 6 Порядку викладено у наведеній редакції, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (Донецька обл., м.Донецьк, вул.Шевченко, 101/77, код ІПН НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (84333, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23, ) про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 19 березня 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.