Справа № 466/9840/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1789/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Львові в особі інспектора батальйону №3 управління патрульної поліції у м.Львові Саджениці Ігоря Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року (суддя першої інстанції Єзерський Р.Б., м. Львів, дата складання рішення 23.01.2018),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м.Львові в особі інспектора батальйону №3 управління патрульної поліції у м.Львові Саджениці І.В. про визнання неправомірними дій при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії БР №529967 від 10.11.2017 відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР №529967 від 10.11.2017, складену відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, закриття провадження у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії інспектора взводу ОДЦЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП Саджениці Ігоря Васильовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасовано постанову серії БР № 529967 від 10.11.2017 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення - штраф в розмірі 425 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У решті позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням не погодилося управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке є прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати в частині визнання дій інспектора Саджениці І.В. протиправними. В обґрунтування доводів, апелянт вказав, що інспектором Садженицею І.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримано всі процесуальні та матеріальні норми. Також зазначає, що позовні вимоги про визнання дій інспектора протиправними охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БР № 529967 від 10.11.2017 року, складеної інспектором взводу ОДДЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Садженицею І.В., ОСОБА_1 10.11.2017 року o 11 год. 28 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 491км+900м на ділянці дороги яка має по одній смузі для руху в кожному напряму перетнув суцільну лінію дороги горизонтальної розмітки 1.1 та виїхав на смугу зустрічного руху чим порушив п. 11.3 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 даною постановою застосоване адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн (а.с. 9).

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому позов слід задовольнити частково, оскільки через процесуальні порушення допущені при розгляді справи, тобто неналежну процесуальну форму дій інспектора поліції Саджениці І.В., суд позбавлений можливості висловитися про відсутність або наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, а встановлення таких обставин виходить за межі предмету дослідження судом в конкретній справі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій інспектора ОДДЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Саджениці І.В. з огляду на наступне.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Разом з тим, ч. 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п. 4 р. І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частиною другою статті 122.

У відповідності до п. 1 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 р. IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій інспектора патрульної поліції з винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно пояснень позивача та двох пасажирів, ОСОБА_1 10.11.2017 близько 11 год. на автодорозі Чоп-Київ біля м. Буськ керував автомобілем марки «BMW» проте, не вчиняв правопорушення, а саме, не перетинав суцільної смуги та не виїжджав на смугу зустрічного руху (а.с. 24-26).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інспектором взводу ОДЦЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП Садженицею І.В. суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не доведено порушення правил шляхом перетину суцільної лінії дорожньої розмітки, що є обов'язковою кваліфікуючою ознакою об'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимогами частини 2 статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що суд позбавлений можливості висловитися про відсутність або наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, а встановлення таких обставин виходить за межі предмету дослідження судом в конкретній справі, адже за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення щодо частини позовних вимог, а тому, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення в частині визнання протиправними дій інспектора взводу ОДЦЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП Саджениці І.В. та в цій частині в задоволенні позову відмовити, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, рішення суду слід скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року у справі № 466/9840/17 скасувати в частині визнання протиправними дій інспектора взводу ОДЦЗ батальйону №3 УПП у м. Львові ДПП Саджениці Ігоря Васильовича та в цій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року у справі № 466/9840/17 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді О.М. Довгополов

М.А. Пліш