Справа № 461/1995/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/11897/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради,

на постанову Галицького районного суду міста Львова від 08 листопада 2017 року (суддя - Радченко В.Є., час ухвалення - 14:27 год., місце ухвалення - місто Львів, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі № 461/1995/17 за позовом ОСОБА_2 до Начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради Бандри Миколи Васильовича, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Львівська обласна рада,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідачів Управління майном спільної власності ЛОР та начальника Управління майном спільної власності ЛОР Бандри М.В., в якому (з врахуванням зміни позовних вимог) просила: 1) визнати протиправною бездіяльність керівника Управління майном спільної власності ЛОР та зобов'язати його призначити позивача на посаду директора Комунального закладу ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина»; 2) зобов'язати Управління майном спільної власності ЛОР укласти контракт з позивачем.

Відповідачі позову не визнали, у суді першої інстанції подали заперечення, просили залишити позовну заяву без задоволення.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 08.11.2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано Управління майном спільної власності Львівської обласної ради призначити ОСОБА_2 на посаду директора комунального закладу Львівської обласної ради «Історико-етнографічний музей «Бойківщина». Зобов'язано Управління майном спільної власності Львівської обласної ради укласти контракт з ОСОБА_2. У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 08.11.2017 року не погодився відповідач Управління майном спільної власності ЛОР та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною і необгрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 14.09.2016 р. відбулось засідання конкурсної комісії де переможцем конкурсу на посаду директора комунального закладу ЛОР «Історико-етнографічний музей Бойківщина» було визначено ОСОБА_2. Відповідно до п.2 протоколу засідання конкурсної комісії №2 комісія вирішила рекомендувати ЛОР призначити керівником комунального закладу ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» позивача. Рішення конкурсної комісії носить рекомендаційний характер. На сесійному засіданні ЛОР проект рішення про призначення позивача на посаду директора комунального закладу ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» під час голосування не набрав необхідної кількості голосів депутатів і рішення не було прийнято. Вказує апелянт, що суд не може підміняти державний орган і приймати замість нього рішення та давати вказівки. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» у п.20 ч.1 ст.43 встановлює, що виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішується питання щодо призначення і звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад. Тому, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що директора музею може бути призначено без рішення сесії Львівської обласної ради.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 08.11.2017 р. та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.

Позивач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав відзив, у якому зазначає про безпідставність апеляційних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» являється неприбутковим комунальним закладом культури Львівської обласної ради.

Відповідно до п.1.2 Статуту КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина», музей є у спільній власності територіальних громад Львівської обласної ради. Засновником музею є Управління майном спільної власності ЛОР, яке діє від імені власника Львівської обласної Ради.

Наказом начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №06-к від 21.07.2016 р. «Про забезпечення проведення конкурсу на заміщення посади директора комунального закладу «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» оголошено конкурс на заміщення посади директора комунального закладу «Історико-етнографічний музей «Бойківщина»» (а.с. 71, 138).

Наказом начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №19-к від 08.08.2016 року створено конкурсну комісію з проведення вищезазначеного конкурсного відбору (а.с. 72, 139).

Згідно з протоколом №2 від 14.09.2016 року засідання конкурсної комісії з проведення вказаного конкурсу, комісія визначила переможцем конкурсу позивача ОСОБА_2 та рекомендувала Львівській обласній раді призначити її керівником КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» (а.с. 13-18).

29.09.2016 року позивач написала заяву на ім'я начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради Бандри М.В., в якій просила призначити її, як переможця конкурсу, на посаду директора комунального закладу Львівської обласної ради «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» (а.с. 19).

Однак, по даний час позивача ОСОБА_2 не призначено на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» і контракту із нею не укладено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 року внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до Закону України «Про культуру».

Статтею 21 Закону України «Про культуру» (із внесеними змінами) передбачено особливості трудових відносин та працевлаштування в закладах культури, а саме, керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу.

Вимоги до керівника державного чи комунального закладу культури передбачені статтею 21-1 вказаного Закону, а статтями 21-2 - 21-5 врегульовано питання щодо порядку конкурсного добору керівника державного чи комунального закладу культури, складу, порядку формування і повноваження конкурсної комісії.

Так, пунктами 11, 12 ст. 21-5 Закону України «Про культуру» (із внесеними змінами), передбачено, що конкурсна комісія приймає рішення про визначення переможця конкурсу шляхом голосування та, що рішення конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього на засіданні конкурсної комісії проголосувала більшість від затвердженого складу конкурсної комісії.

Згідно з пунктом 15 статті 21-5 вказаного Закону, керівник органу управління зобов'язаний призначити переможця конкурсу керівником державного чи комунального закладу культури не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу. Підставою для видання наказу про призначення керівника державного чи комунального закладу культури є підписання контракту.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки позивач ОСОБА_2 являється переможцем конкурсного добору на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина», тому відповідачі зобов'язані були призначити її на посаду керівника цього Музею не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу, тобто до 14.11.2017 року.

Відносно доводів апелянта про те, що директора Музею не може бути призначено і контракт не може бути підписано без рішення сесії Львівської обласної ради, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується і судом було зазначено вище, що позивач ОСОБА_2 являється переможцем конкурсу на посаду керівника КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина».

Конкурсна комісія рекомендувала Львівській обласній раді призначити ОСОБА_2 на відповідну посаду як переможця конкурсу. При цьому, Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради було підготовлено відповідний проект рішення для сесії ЛОР, а також підготовлено проект контракту із ОСОБА_2 як керівником КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» (а.с. 20-32).

Також позивач ОСОБА_2 29.09.2016 року написала заяву про призначення її, як переможця конкурсу, на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина».

Таким чином, для призначення позивача на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» було виконано усі необхідні процедури та умови.

Судом встановлено і визнається учасниками справи, що позивач ОСОБА_2 по даний час не призначена на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» і контракту із нею не укладено лише з тієї причини, що на засіданні сесії Львівської обласної ради для голосування по даному питанні не було необхідної кількості голосів депутатів.

Тому, по даний час позивач ОСОБА_2 виконує обов'язки керівника КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина».

Така невизначеність у професійній діяльності позивача порушує її законні права та інтереси, а тому потребує судового захисту.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскарженого судового рішення), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції вірно враховано, що Львівська обласна рада не може втручатись в роботу конкурсної комісії, змінювати висновок конкурсної комісії і як наслідок фактично самостійно визначати переможця.

Тому, з метою дотримання вимог ст.21-5 Закону України «Про культуру» (із внесеними змінами), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід зобов'язати Управління майном спільної власності Львівської обласної ради призначити позивача ОСОБА_2 на посаду директора КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина» та зобов'язати укласти із нею відповідний контракт.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що являються помилковими твердження апелянта про те, що Управління майном спільної власності Львівської обласної ради володіє дискреційними повноваженнями щодо визначення особи із якою слід укладати контракт і яку слід призначати на посаду керівника КЗ ЛОР «Історико-етнографічний музей «Бойківщина», оскільки нормами чинного законодавства, зокрема ст.21 Закону України «Про культуру», та установчими документами КЗ доступно і безальтернативно визначено, що на посаду керівника Музею призначається особа, яка є переможцем відповідного конкурсу.

Відносно постанови суду першої інстанції від 08.11.2017 року в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, то суд апеляційної інстанції враховує, що у цій частині постанова суду першої інстанції позивачем в апеляційному порядку не оскаржена.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 08 листопада 2017 року в адміністративній справі № 461/1995/17 за позовом ОСОБА_2 до Начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради Бандри Миколи Васильовича, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 19.03.2018 року