Справа № 826/15391/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2018 року 08:20 № 826/15391/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомДержавної служби України з надзвичайних ситуацій
доВідділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про представники сторін:скасування постанови, позивача: Ігнатенко В.І., відповідача: не з'явився,
ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач, ДСНС України) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, ВПВР департаменту ДВС МЮУ) від 07.11.2017 № 54595512 про накладення штрафу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, в обґрунтування яких вказує на те, що постанова від 07.11.2017 № 54595512 про накладення штрафу підлягає скасуванню, з огляду на те, що державним виконавцем при прийнятті такої постанови не враховано наявність об'єктивних причин, які унеможливлюють виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 у адміністративній справі № 826/16788/14 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Водночас, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник департаменту ДВС МЮУ, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позову, а також надіслав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду заяви відповідач явку своїх представників у судове засідання 22.02.2018 не забезпечив, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно до ст.ст. 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Як видно з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2016 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі № 826/16788/14 позов ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа: Директор Департаменту ресурсного забезпечення Білошицький Р.М. про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на посаді, зарахування стажу роботи задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ від 18.01.2011 № 15 в частині звільнення ОСОБА_2, директора Департаменту ресурсного забезпечення, відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, і зв'язку із реорганізацією та поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 19.01.2011.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді керівника Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким останнього поновлено на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

На виконання вимог вказаної постанови 07.08.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист.

В подальшому, представник ОСОБА_2 звернувся до ВПВР департаменту ДВС МЮУ із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

30.08.2017, на підставі вказаної заяви, головним державним виконавцем ВПВР департаменту ДВС МЮУ Регімовою А.Н. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54595512 із виконання виконавчого листа від 07.08.2017 № 826/16788/14 та зобов'язано боржника (ДСНС України) негайно виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку з невиконанням боржником без поважних причин вимог постанови про відкриття провадження від 30.08.2017, відповідачем 07.11.2017 прийнято постанову № 54595512 про накладення на ДСНС України штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, 4 ст. 18 названого Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, аналізуючи зміст викладених норм, суд вказує на те, що підставою для застосування державним виконавцем штрафу до боржника є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, при цьому процесуальні документи, що містять вимогу державного виконавця є обов'язковими для виконання сторонами виконавчого провадження.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють виконання у добровільному порядку рішення суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Раз з тим, суд погоджується з доводами позивача щодо поважних причин невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 у справі № 826/16788/14, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 у справі № 826/16788/14 ОСОБА_2 поновлено на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

07.08.2017 позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою № 08-606/10 про роз'яснення судового рішення, з огляду на те, що ОСОБА_2 поновлено на посаді в Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, яке 15.08.2012 припинено як юридична особа, про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис № 0007714.

В той же час, 30.08.2017 відповідачем відкрито виконавче провадження щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

11.09.2017 Вищий адміністративний суд України листом № 826/16788/14/160727/17 повідомив ДСНС України про те, що заява про роз'яснення судового рішення буде вирішена після закінчення строку розгляду справи № 826/16788/14 в суді першої інстанції та набранням законної сили прийнятого у ній рішення.

Разом з тим, 18.09.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою № 08-686/08, в якій просив зупинити виконавче провадження № 54595512, з огляду на те, що ДСНС України не зрозуміло, яким чином виконувати постанову Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із заявою про роз'яснення виконання рішення суду.

При цьому, 26.10.2017 відповідачем прийнято вимогу № 54777436/5-20.1 якою зобов'язано позивача негайно виконати рішення суду щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту ресурсного забезпечення в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірній ситуації має місце саме винятковий випадок невиконання судового рішення у зв'язку із неможливістю з об'єктивних причин.

При цьому, суд враховує, що застосовуючи до боржника заходи відповідальності, державний виконавець не врахував, що штраф за невиконання рішення суду накладається лише у випадку його невиконання без поважних причин. Відповідач не тільки не встановив причини, через які рішення суду боржником не виконано, але й не з'ясував їх поважності.

Зі змісту спірної постанови видно, що державним виконавцем в ній не зазначено обставини, про які повідомив боржник, як про такі, що перешкоджають виконанню, і, відповідно, не надав їм жодної оцінки.

Крім того, суд вказує на те, що позивач звертався до Вищого адміністративного суду України із заявою від 07.08.2017 № 08-606/10 про роз'яснення судового рішення, тобто до відкриття виконавчого провадження, а також звертався до відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження, що також свідчить про те, що рішення суду не виконувалось з об'єктивних причин.

В той же час, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодних належних доказів поважності причин невиконання рішення суду, оскільки такі доводи спростовуються викладеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова від 07.11.2017 № 54595512 про накладення штрафу, винесена Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності винесення спірної постанови.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач про присудження судових витрат на його користь не просив.

Керуючись статтями 9, 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55-а, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.11.2017 № 54595512 про накладення штрафу, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Регімовою А.Н.

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко