Справа № 815/214/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/214/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому позивач просить:

- зобов'язати Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради накласти заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій будь-якими державними реєстраторами та будь-якими нотаріусами щодо зміни права власності відносно належної ОСОБА_1 на праві приватної власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1, до припинення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 р. № 1304-VІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

27.11.2017 року позивач звернувся до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою (вх. № 3-852), в якій мотивовано виклав всі обставини своєї заяви, до якої 04.12.2017 року надав додаткові пояснення (вх. № 3-876) та просив внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону вчинення реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна: однокімнатної квартири, розташованої у АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності та є його єдиним житлом, до припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 12.08.2015 року.

21.12.2017 року позивач отримав відповідь відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якій мені запропоновано подати рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили та зазначено, що: «Відповідно до ст. 19 Конституції України посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна".

Відповідно до статті 2 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію і речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права та об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно з положенням п. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових плав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства.

Згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Згідно пункту 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв.

Відповідно до ч. 4. ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Отже, обов'язковою передумовою для внесення запису до Державного реєстру прав є перевірка державним реєстратором документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, на відповідність їх вимогам чинного законодавства та можливості прийняти рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, повинен враховувати вимоги всіх нормативно-правових актів, які пов'язані з реєстрацією прав власності на нерухоме майно.

Отже, відмова Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати заборону вчинення реєстраційних дій суперечить Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки квартира, яка належить позивачу відповідає усім вимогам, які встановлені цим Законом та на неї відповідно розповсюджується дія мораторію та цілком відповідає вимогам ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» де проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про Заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Відповідач в обґрунтування заявленої правової позиції надав відзив за вхід. № 3452/18 від 07.02.2018 р., який обґрунтований наступним.

Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради листом від 21.12.2017 № з-876-17 представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 було надано відповідь, якою роз'яснено порядок подання відповідних заяв та механізм зупинення державної реєстрації прав передбачений ст. 25 Закону.

Згідно вищевказаної статті проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Згідно п. 17 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв.

Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об'єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десята робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Подання документів у сфері державної реєстрації прав здійснюється за заявами, що відповідає положенням ст. 20 Закону. Згідно вимог вказаної статті державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється на підставі заяви та оригіналів документів, які подаються заявником у паперовій чи електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі подання заяви у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати та часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника. Подання заяв здійснюється на особистому прийомі у державного реєстратора.

Крім того, згідно Порядку, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор встановлює особу заявника, що здійснюється за документом, що посвідчує таку особу.

Виходячи з вищевикладеного, для належного подання та оформлення заяви про накладення заборони, представнику ОСОБА_1 було запропоновано особисто звернутись до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, тобто у спосіб, який відповідає вимогам Закону. Однак, Позивач у передбаченому чинним законодавством порядку до Управління не звертався.

Звертаємо увагу суду, що позивач не отримував відмови за результатами розгляду його заяви, а лише отримав лист-роз'яснення щодо належного звернення до суб'єкту державної реєстрації з порушеного у заяві питання.

З приводу вимоги Позивача про зобов'язання управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради накласти заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зміни права власності повідомляємо наступне.

Зважаючи на усталену практику вирішення судами аналогічних спорів, вважаємо, що спір повинен вирішуватись між Позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» у рамках цивільного судочинства, а заборона вчинення реєстраційних дій передбачає собою ухвалу, яку виносить суд з метою забезпечення позову.

Додатково зазначаємо, що Верховним Судом України 9.09.2015 було ухвалено постанову у справі № 6-483цс15, предметом якої був спір про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України (в редакції чинній на момент ухвалення постанови)).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

З урахуванням вищевикладеного, вважаємо, що Управлінням не було порушено прав, свобод і законних інтересів позивача.

В силу частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка є його єдиним житлом та згоду на її відчуження він не надавав. (Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №105553465 від 29.11.2017 року).

02 квітня 2008 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений Договір кредиту № 665/Ф03.14/75.

В забезпечення виконання зобов'язань укладений Іпотечний договір від 03 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського року Чапським А.Е. за реєстровим № 743.

10.11.2017 року за вих. №USВ/413 від 02.11.2017 року, від ПАТ "Укрсоцбанк" надійшло Повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням по кредитному договору № 665/Ф03.14/75 від 02.04.2008 року, згідно якого ПАТ "Укрсоцбанк" є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

27.11.2017 представником ОСОБА_1 до Управління було подано заяву (вх. №з-852) про заборону відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції проводити перереєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 на ПАТ «Укрсоцбанк», до припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304- VII.

Також, 04.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до відділу документального та інформативного забезпечення управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (канцелярія) з додатком до заяви (вх. №з-876) від 27.11.2017, у якому просив внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону вчинення реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна: однокімнатної квартири, розташованої у АДРЕСА_1 до припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304- VII.

Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради листом від 21.12.2017 №з-876-17 представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 надано відповідь, якою роз'яснено порядок подання відповідних заяв та механізм зупинення державної реєстрації прав передбачений ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових плав на нерухоме майно та їх обтяжень».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV .

Стаття 2

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору (п. 5 ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Стаття 6

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять зокрема, державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Стаття 18

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Стаття 25

1. Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

2. Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

3. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об'єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

4. Про відновлення реєстраційних дій (крім відновлення реєстраційних дій на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій) державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій після прийняття рішення про відновлення реєстраційних дій загальний строк розгляду відповідних заяв продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» .

07.06.2014 набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до п.1 ст.1 якого, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань - громадянина України (позичальника або майнового поручителя! за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Зазначений мораторій застосовується у разі дотримання наступних умов:

1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника;

2) що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

3) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 м2 для квартири та 250 м2 для житлового будинку;

4) нерухоме майно виступає предметом застави, саме за кредитом наданим в іноземній валюті.

В цьому випадку всі чотири умови дотримані: відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна у ОСОБА_1 відсутня будь-яка житлова нерухомість, окрім зазначеної квартири; позивач зареєстрований та проживає в квартирі; площа квартири дорівнює 96,4 кв. м.; квартира є предметом застави саме за кредитом, виданим в доларах США, тобто в іноземній валюті.

Відповідно до ст.1 Закону № 1304-VII, заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання.

Відтак, встановлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати зобов'язання на предмет іпотеки (застави) (відчужувати без згоди власника майна, наданого як забезпечення кредитів).

Таким чином, положеннями Закону № 1304-VII встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від способу стягнення).

Порядок дії вказаного закону також встановлено в Постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року зокрема, у справі № 340/173/13-ц

Спірна квартира підпадає під дію Закону № 1304-VII, оскільки виступає предметом іпотеки за Договором кредиту № 665/Ф03.14/75 в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та майнового поручителя, а загальна площа не перевищує 140 кв. метрів.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Суд наголошує, що ст. 15 Закону № 1952 визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Зокрема, ч. 1 зазначеної статті визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 Закону № 1952).

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені ст. 19 вказаного закону, зокрема в п. 5 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Приписами ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради накласти заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій будь-якими державними реєстраторами та будь-якими нотаріусами щодо зміни права власності відносно належної ОСОБА_1 на праві приватної власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1, до припинення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 р. № 1304-VІІ.

Стягнути з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- квитанцією № 0.0.938913217.1 від 15.01.2018 р. у сумі 704, 00 грн. (сімсот чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, телефон: НОМЕР_2,e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_1)

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (, адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, телефон: 705-63-40, )

Суддя Потоцька Н.В.

.