Справа № 445/1870/17
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1870/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Полтава, інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №210649 від 15.11.2017.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2017 о 23 год. 34 хв. він рухався на автомобілі НОМЕР_1, по Харківському шосе у м. Полтаві, де його зупинив інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_3 за порушення п.19.1 Правил дорожнього руху, а саме : їхав із постійно ввімкненим дальнім світлом фар, засліплював водіїв. На місці зупинки інспектором Буряковим С.А. було винесено постанову серії ЕАА №210649 від 15.11.2017 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Вказує, що фактично він рухався з увімкненим ближнім світлом фар, доказів протилежного працівниками патрульної поліції не надано, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, зокрема подати докази, пояснення, отримати правову допомогу. Вважає винесену постанову протиправною, просить суд її скасувати.

В судовому засіданні 01.02.2018 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що фактично рухався з увімкненим ближнім світлом фар. Вказав, що за декілька тижнів до цієї поїздки на автомобілі було замінені фари , а тому світили вони досить яскраво. Також зазначив, що Харківське шосе у м. Полтаві освічується, а тому не було потреби взагалі вмикати дальнє світло. В судове засідання 01.03.2018 позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що повноваженнями поліцейського патрульної поліції, відповідно до посадової інструкції, є розгляд справ про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу, а думка правопорушника та його незгода з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови. Вказує, що позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, оскільки рухався із постійно увімкненим дальнім світлом, засліплював інших водіїв, чим порушив вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху. Крім того, зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеофіксацією розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому жодних порушень чинного законодавства при винесенні постанови про адміністративне правопорушення допущено не було.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином був повідомленим про дату, час і місце проведення судового, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України та відсутності підстав наведених ч. 2 ст. 205 КАС України, справу слід розглянути у на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ст.9 КУпАП, визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА №210649 від 15.11.2017 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. З постанови вбачається, що 15.11.2017 о 23 год. 34 хв. ОСОБА_1 їхав на автомобілі НОМЕР_1, по Харківському шосе у м. Полтаві із постійно ввімкненим дальнім світлом фар, засліплював водіїв, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху.

Здійснивши аналіз змісту оскаржуваної постанови та правової норми, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення суд встановив невідповідність обставин справи, зокрема з пояснень позивача вбачається, що 15.11.2017 року о 23:34 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2, по Харківському шосе у м. Полтаві було увімкено ближнє світло фар, а тому п. 19.1 Правил дорожнього руху не порушував та не вчиняв адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначена обставина підтверджується відеозаписом оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доданим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 одразу заперечував винуватість у вчиненні правопорушення, а інспектором інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_3 не надано йому жодних доказів на підтвердження вини відповідного правопорушення.

Тому, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №210649 від 15.11.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. винесена без додержання вимог щодо повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам, представником відповідача не представлено до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241, 243- 246, 286, 293 КАС України, ст.ст. 9, 122, 251, 283 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №210649 від 15.11.2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. В. Пилип'як