Справа № 820/912/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 р. № 820/912/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною діяльність ГУ ПФУ в Харківській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1, щодо зменшення основного розміру пенсії з 85% грошового забезпечення за займаною посадою до 70%;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за основним розміром пенсії у 85% грошового забезпечення за займаною посадою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при виконанні постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2017, відповідач допустив порушення вимог статті 22 Конституції України, що полягає у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% грошового забезпечення до 70 %. Позивач вважає, що такі дії відповідача по здійсненню вказаного перерахунку є незаконними та протиправними.

Ухвалою суду від 16.02.2018 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

06.03.2018 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав та заперечував проти нього, зазначивши, що позивачу призначена пенсія за вислугу років 30 років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 85 % грошового забезпечення, з 28.05.2005. Представник управління пояснив, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, відповідачем застосовано ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України № 1166 від 27.03.2014, в якій максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та з 28.05.2005 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримував пенсії за вислугу років в розмірі 85 % грошового забезпечення.

У зв 'язку із тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено розміри грошового забезпечення поліцейських, які є значно більшими від грошового забезпечення колишніх працівників міліції, позивач звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в період з 01.01.2016 року по 03.02.2017 року, щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому забезпеченні поліцейських відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» для здійснення перерахунку пенсії; визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, яка уповноважена готувати та видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, вказівки про порядок видачі таких довідок; зобовязати Міністерство внутрішніх справ України направити до ліквідаційної комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України вказівку про порядок видачі довідки про розмір грошового забезпечення відповідної категорії поліцейських стосовно займаної позивачем посади та спеціального звання перед звільненням; зобовязати ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України виготувати довідку для перерахунку пенсії про розмір грошового забезпечення відповідної категорії поліцейських, стосовно займаної позивачем посади та спеціального звання перед звільненням; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.01.2016 року перерахувати пенсію на підставі отриманої довідки про розмір грошового забезпечення відповідної категорії поліцейських, стосовно займаної позивачем посади та спеціального звання перед звільненням; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року; допустити негайне виконання постанови суду про присудження виплати різніці перерахованої пенсії з врахуванням збільшення грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць; стягнути з відповідачів судовий збір. для здійснення перерахунку пенсії.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2017 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністратвиного суду від 26.02.2016 Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2017 по справі №623/618/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення Пенсійного фонду України в строк визначений п. 2 Порядку №45 від 13.02.2008 року про підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 25.05.2017 року №100/27966 Про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 25.05.2017 року №100/27966 Про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року та здійснити виплату з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судом встановлено, що на звернення позивача про здійснення вказаного перерахунку пенсії, Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило ОСОБА_1 листом № 3433/К-14 від 22.12.2017 про те, що на виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2017 року управлінням виплату різниці пенсії, з урахуванням раніше виплаченого здійснено в межах стягнення за один місяць, перерахунок здійснено з додержанням ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою встановлено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд зазначає, що статтею 46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно застосував до позивача при здійсненні перерахунку його пенсії положення ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в новій редакції, а саме: в розмірі 70% від суми грошового забезпечення, замість 85%, який був встановлений та виплачувався позивачу до проведення перерахунку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Керуючись статтями 14, 139, 243-246, 293, 295, 296, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код: 14099344) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною діяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зменшенням основного розміру пенсії з 85% грошового забезпечення за займаною посадою до 70%.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за основним розміром пенсії у 85% грошового забезпечення за займаною посадою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко