Справа № 640/18117/17
Суддя: Шмадченко С. І.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Шмадченко С.І., за участю секретаря Черниш О.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії АР № 443399 від 10.11.2017 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.11.2017 р. інспектор УПП м. Києва ОСОБА_3 склав постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 443399 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав штраф у розмірі 255,00 грн. Вважає, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки водієм автомобіля Dacia Logan, д/н. АН 2814 КС був не він, а інша особа. Зазначив, що інспектором поліції було порушено його право на захист, а також на те, що розгляду справи, встановленого Законом не було.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, направив відеозапис із нагрудної відеокамери.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 443399 від 10.11.2017 року, винесеної інспектором УПП в м. Києві ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 10.11.2017 р. о 07:30 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dacia Logan, д/н. АН 2814 КС в м. Києві по вул. Приозерній, 4-А здійснив стоянку на газоні, чим порушив п. 15.10 ПДР України (а/с. 6).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наданого відповідачем відеозапису, вбачається, що автомобіль позивача Dacia Logan, д/н. АН 2814 КС знаходиться у нерухомому стані на газоні.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владнихповноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, належних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що позивач був водієм вказаного автомобіля надано не було.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, тощо. Крім цього, п. 15.10 ПДР України передбачає підпункти від «а» до «є», які інспектором поліції у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначені.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - підлягають задоволенню.

Щодо посилання позивача на незаконний розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем на місці зупинки автомобіля є хибними з огляду на норми ч. 4 ст.258 КУпАП та ч. 2 п. 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, надає офіційне тлумачення положенням частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліціїм. Києва ОСОБА_2 серії АР № 443399 від 10.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя