Справа № 822/152/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/152/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участі:секретаря судового засідання Дубіної Н.Ю., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Полонської міської ради Хмельницької області в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність голови Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади ОСОБА_4 щодо надання недостовірної інформації та не в повному обсязі на заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2016 року, 09 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, а також ненадання довідки про заробітну плату;

зобов'язати голову Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади нарахувати, обчислити та сплатити на відповідний рахунок управління Пенсійного фонду України в Полонському районі єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати згідно рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року по справі №681/2290/14-а, рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року по справі №681/370/16-а, з помісячним її відображенням в первинному бухгалтерському та персоніфікованому обліках за період з 2007 по 2011 року та подати відповідні скориговані дані до системи персоніфікованого обліку управління Пенсійного фонду України в Полонському районі, відобразивши суми нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 2007 по 2011 роки помісячно;

зобов'язати голову Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати за період з 2007 по 2011 роки, помісячно;

стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 грн.;

стягнути судовий збір з виконавчого комітету Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з заявами у відповідь на які отримав довідку про збільшення заробітної плати на суму 8760,38 грн., однак відповідачем не сплачено єдиний соціальний внесок на обов'язкове соціальне страхування.

Позивач вказує на те, що в результаті протиправних дій відповідача управління Пенсійного фонду України в Полонському районі не здійснює перерахунок пенсії позивача.

Вважаючи, що його права порушені, у зв'язку із зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задоволити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Відповідно до письмових заперечень, відповідач вказує на те, що суми заробітної плати стягнуті за рішенням суду на користь працівника згідно з виконавчим листом не є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому підстави для нарахування єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування, з донарахованих сум позивачу, були відсутні, у зв'язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 13 жовтня 2015 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом по справі №681/2290/14-а винесено постанову якою частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, зобов'язано виконавчий комітет Полонської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до заробітної плати за високі досягнення у праці за січень 2007 року в розмірі 50%, нарахувати та виплатити за жовтень, листопад 2011 року премію в розмірі 25% згідно рішення сесії Полонської міської ради від 29 листопада 2010 року № 11, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати згідно розпорядження Полонського міського голови від 09 червня 2011 року № 118/2011-р, виплатити компенсацію за невикористану відпустку з урахуванням проведених виплат та нарахувати та виплатити премію в розмірі 40% за листопад 2011 року.

Вказане рішення суду було виконане в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 31 березня 2016 року.

Проте, як встановлено судом та не заперечується відповідачем міською радою не було сплачено єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із вказаних в постанові до виплати сум.

У зв'язку із чим, 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до міської ради із заявою про те, що міською радою не сплачено ЄСВ в сумі 8760,38 грн. проте відповіді на вказане звернення не отримав.

05 жовтня 2017 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №681/370/16-а стягнуто з Полонської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість недоплаченої за період з січня 2007 року по березень 2014 року премії в розмірі 55347,81 грн. та індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року та січень-березень 2014 року в розмірі 5023,11 грн.

Вказане рішення суду було також виконане відповідачем, проте міською радою знову не було сплачено єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із вказаних в постанові до виплати сум.

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Полонської міської ради в якій просив надати довідку про заробітну плату з врахуванням рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року по справі №681/370/16-а та здійснити нарахування та сплату єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування.

24 листопада 2017 року у відповідь на вказану заяву відповідачем надано довідку ОСОБА_1 про заробітну плату за період з 2001 по 2011 роки та зазначено, що управлінням ДКСУ у Полонському районі 06 листопада 2017 року було здійснене безспірне списання коштів на користь Позивача згідно виконавчого листа Полонського районного суду від 27 жовтня 2017 року в сумі 60370,92 грн., в тому числі премії-55347,81 грн. недоплаченої за період з січня 2007 року по березень 2014 року та індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року та січень-березень 2014 року в розмірі 5023,11 грн.

29 листопада 2017року позивач знову звернувся до голови Полонської міської ради з повторною заявою, в якій вказав, що йому надано неправдиву довідка та просив надати нову довідку про заробітну плату за період з 2001 по 2011 роки з врахуванням рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року по справі №681/370/16-а та здійснити нарахування та сплату єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування. На дану заяву відповідач відповіді позивачу не надав.

Непогоджуючись із тим, що відповідач надав довідку про заробітну плату без врахування вказаного рішення суду та не здійснив нарахування та сплату єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування вказаних сум, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку виплачують працівнику за виконану роботу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування", дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Частиною другою статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Як встановлено судовим рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року по справі №681/370/16-а, позивач має право на отримання премії та індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року та січень-березень 2014, отже такі суми складових заробітної плати позивача повинні бути внесені відповідачем до довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, а тому видача позивачу довідки про заробітну плату без врахування сум встановлених вказаним судовим рішенням є протиправною.

За змістом частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку.

Враховуючи те, що в процесі нарахування та виплати присуджених позивачу сум, які позивач мав отримати під час роботи у Полонській міській раді, відповідно до рішень Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі від 13 жовтня 2015 року №681/2290/14-а та від 05 жовтня 2017 року по справі №681/370/16-а відповідач не сплатив єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування вказаних у рішеннях суду сум, чим порушив право позивача на перерахунок належної йому пенсії з урахуванням всіх виплат.

Отже, на думку суду відповідач мав нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок на обов'язкове соціальне страхування з нарахованих позивачу сум з виплачених ОСОБА_1 коштів відповідно до рішень судів від 13 жовтня 2015 року по справі №681/2290/14-а і від 05 жовтня 2016 року по справі №681/370/16-а та подати вказані дані до Пенсійного фонду у Полонському районі, оскільки вказані суми позивач мав отримати під час роботи в Полонській міській раді, яка у свою чергу, як роботодавець зобов'язана була сплатити страхові внески на користь позивача.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в загальній сумі 10000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пп.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що слід надати оцінку тому, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд встановив, що заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивачем не доведено факт заподіяння такої шкоди, спричинення душевних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, а тому в задоволені позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди в загальному розмірі 10000 грн., слід відмовити.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позивач відповідно до копії довідки МСЕК серії АВ №0541071 є інвалідом ІІ групи та відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні, тому в на думку суду в задоволенні вказаної позовної вимоги також слід відмовити.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, письмових доказів по справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв без дотримання вимог чинного законодавства України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому їх слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Некрасова, 8, Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500, код НОМЕР_1) до Полонської міської ради Хмельницької області (вул. Лесі Українки, 113, м.Полонне, Хмельницька область, 30500, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задоволити чстково.

Визнати протиправною бездіяльність Полонської міської ради щодо не надання відповідей на заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2016 року та 29 листопада 2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Полонської міської ради щодо не надання ОСОБА_1 довідки про заробітну плату визначеного, чинним законодавством, зразку для перерахування пенсії.

Зобов'язати Полонську міську раду Хмельницької області нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок з виплачених ОСОБА_1 коштів відповідно до рішень судів від 13 жовтня 2015 року по справі №681/2290/14-а і від 05 жовтня 2016 року по справі №681/370/16-а, з помісячним відображенням у первинному бухгалтерському та персоніфікованому обліку за період 2007 по 2011 роки та подати вказані дані до Пенсійного фонду у Полонському районі.

Зобов'язати Полонську міську раду Хмельницької області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати за період з 2007 по 2011 роки, помісячно.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 березня 2018 року

Головуючий суддя