Справа № 442/8753/17
Суддя: Кучаковський Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/8753/17
Провадження №2-а/442/49/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м. Дрогобич Львівської обл.) до Інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Тетери Віктора Миколайовича (м. Львів),

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

о б с т а в и н и c п р а в и :

Позивач звернувся із позовом до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, у якому просить визнати протиправною і скасувати постанову від 05.12.2017 бланк серії АР № 648994 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Теретою Віктором Миколайовичем, інспектором взводу ОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 05.12.2017 біля 16 год., рухаючись автодорогою Львів-Краковець в напрямку міста Яворова за кермом власного автомобіля MAZDA СХ-9, з відстані біля 50-70 метрів позивач помітив людину, яка, вийшовши на проїзджу дорогу, робила помахи рукою, які він сприйняв як прохання про зупинку. Зменшивши швидкість руху, під'їхавши ближче, позивач помітив припаркований автомобіль патрульної поліції з чого зрозумів, що людина, яка робила помахи своєю рукою, являється патрульним поліції. Зазначає, що зупинив на узбіччі свій автомобіль, після чого підійшов працівник патрульної поліції та представився Теретою Віктором Миколайовичем. Вказує, що звернув поліцейському увагу на те, що він зупиняв його лише помахом своєї руки, та запитав про причину зупинки. На це він повідомив, що позивач, нібито, вчинив порушення правил дорожнього руху, а саме перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 „Вузько суцільна лінія", виїхав на смугу зустрічного руху та рухався по ній, чим порушив п. 11.3 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Почувши таке, позивач зазначає, що заперечив інспектору дорожньої поліції та пояснив йому, що насправді не перетинав суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, а під час здійснення обгону іншого транспортного засобу на ділянці автодороги з переривчастою лінією дорожньої розмітки виїхав на смугу зустрічного руху та, закінчивши обгін, повернувся на смугу попутного руху.Вказує, що дану позицію виклав у письмових поясненнях, переданих інспектору патрульної поліції, однак він з нею не погодився та склав постанову серії АР № 648994 від 05.12.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнав його винним у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначає, що вказану постанову отримав 05.12.2017.Наголошує, що з винесеною постановою не згідний, оскільки Правил дорожнього руху України не порушував, вважає, що дії інспектора дорожньої поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є протиправними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач подав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12. 2005 № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, з матеріалів справи не вбачається достатніх належних доказів, які б у своїй сукупності могли надати можливість перевірити та підтвердити обставини за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 05.12.2017 о 16 год. 05 хв. інспектором взводу ОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Тетерою Вікторем Миколайовичем виявлено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MAZDA СХ-9, д. н. з. НОМЕР_1 на автодорозі М-10 Львів Краковець 37 км + 850 м перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 „Вузько суцільна лінія", виїхав на смугу зустрічного руху та рухався по ній, чим порушив п. 11.3 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про що інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 648994 від 05.12.2017 з накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України „Про дорожній рух", встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

У відповідності до п.п. 1.1 п. 8.5.1 ПДР України вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст.77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача і які б доводили достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, з'ясовані фактичних обставини по справі та досліджені докази, суд вважає, що постанову про накладення адміністративного Інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Тетери Віктора Миколайовича слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 72-77, 241-247, 286, п.п. 10, 15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову від 05.12.2017 бланк серії АР № 648994 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Теретою Віктором Миколайовичем, інспектором взводу ОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Кучаковський