Справа № 624/1/18
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1/18
№ провадження 2-а/624/2/18
РІШЕННЯ

Іменем України

смт. Кегичівка 12 березня 2018 року

Кегичівський районний суд Харківської області як місцевий адміністративний суд у складі головуючої судді Куст Н.М. за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП №2 в м. Кривий Ріг ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить поновити попущений строк на оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, постанову посадової особи субєкта владних повноважень інспектора роти №3 БУПП №2 в м. Кривий Ріг ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №035503 від 15 грудня 2017 року у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №035503 від 15 грудня 2017 року, винесеної інспектором роти №3 БУПП №2 в м. Кривий Ріг ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до постанови, 15 грудня 2017 року о 12 год. 40 хв. позивач рухаючись у м. Кривий Ріг, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевозив вантаж, ширина якого перевищувала та становила 3,25 м без отримання відповідного дозволу, чим порушив пункт 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП.

Позивач з постановою не згоден вважає, що вона винесена без законних підстав. Не заперечує того факту, що 15 грудня 2017 року рухався на автомобілі НОМЕР_1, однак порушення п.22.5 ПДР України під час руху не допускав, відповідно адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП 15 грудня 2017 року не скоював.

При винесенні оскаржуваної постанови будь-які докази щодо неправомірності його дій працівником поліції не надані. В його присутності не розглядались. Постанова не містить належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема доказів, які б підтверджували факт вимірювання транспортного засобу яким позивач керував, за результатами якого встановлено, що габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, що давало б підстави віднести транспортний засіб до великогабаритного.

Крім того вважає, що при винесенні постанови відповідачем порушено право позивача на захист, передбачене ст.268 КУпАП, а саме права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, подання клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки. Відповідно до правової позиції висловленої Європейським судом з прав людини у рішенні від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України», де звернув увагу на те, що коли проміжок часу з моменту вчинення правопорушення до розгляду протоколу не перевищував декількох годин, то особа була позбавлена можливості належним чином ознайомитись з висунутим проти неї обвинуваченням та доказами, а звідси адекватно їх оцінити і розробити юридичну стратегію свого захисту, що є порушенням права на захист.

За таких обставин вважає факт вчинення адміністративного правопорушення є недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням норм КУпАП.

Оскаржувана постанова отримана позивачем 15 грудня 2017 року. В звязку з перебуванням у відрядженні з 22 грудня 2017 року по 28 грудня 2017 року ним було пропущено десятиденний строк на оскарження постанови, відповідно до положень ст.289 КУпАП.

Просив визнати причину пропуску строку на оскарження постанови поважною.

При відкритті провадження у справі судом клопотання позивача задоволено, строк звернення до суду із зазначеним позовом поновлено, у звязку з поважністю причин його пропуску.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_3 ДПП рядовий поліції ОСОБА_2, у судове засідання не зявився. Подав відзив на позов, відповідно до якого з вимогами адміністративного позову не погоджується з наступних підстав. Вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано, вимоги позивача є безпідставними. Так інспектором, під час патрулювання 15 грудня 2017 року о 12 год. 40 хв. у м. Кривому Розі в Центрально-Міському районі біля буд.8 по вул. Каткова був помічений транспортний состав у складі тягача DAF FTS 95 XF АХ7396ВЕ та платформи з державним номерним знаком АХ9502ХХ, на котрій перевозив вантаж, габаритні розміри за шириною якого, становили 3 м 25 см без погоджувальних документів з органами НП України, чим порушив п.22.5 ПДР України.

Після зупинку зазначеного транспортного состава, інспектор підійшов до автомобіля, представився, повідомив причину звернення. Попросив предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Також зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Також йому було повідомлено про те, що він порушив п.22.5 ПДР України, на що позивач відповів, що він нічого не порушує. Після зясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме, те, що водій зазначеного транспортного состава перевозив вантаж, габаритні розміри за шириною якого, становили 3 м 25 см без погоджувальних документів з органами НП України.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення цього правопорушення, інспектором було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 та КУпАП.

Позивачу були розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України, порядок та строки оскарження постанови, згідно зі ст.287-289 КУпАП.

Не погоджується з доводами позивача щодо, позбавлення його можливості скористатися в повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. По-перше, під час розгляду справи, позивачу були розяснені його права передбачені ст.63 Конституції України, ст.ст.268,307,308 КУпАП та надано можливість скористатися даними правами в повному обсязі. Однак письмове пояснення та дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких, перевищують нормативні, позивач не надав. Також позивачу було запропоновано бути присутнім під час заміру ширини вантажу, що перебував на платформі, від чого позивач відмовився, клопотань про залучення свідків чи відкладення розгляду справи у звязку із необхідністю скористатися юридичною допомогою від позивача не надходило. По-друге, виходячи з того, що у ст.268 КУпАП зазначені права, а не обовязки тобто позивач міг скористатися ними у повному обсязі так і не скористався зовсім. Звідси виходить, що виконання усіх вимог ст.268 КУпАП не обовязкові, якщо правопорушник не бажає ними скористатися.

Щодо твердження позивача про відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують факт вимірювання транспортного засобу, яким керував позивач, то зазначає, що факт вчинення правопорушення зафіксовано на бодікамеру. З перегляду відеозапису під назвою «….1994» чітко видно, що на платформі з державним номером АХ9502ХХ, що перебувала у складі транспортного состава, яким керував позивач, знаходився екскаватор. Весь процес спілкування з позивачем було зафіксовано на бодікамеру, з перегляду відеозапису під назвою «…..1945», а саме на 02 хв. 07 сек., машиніст даного екскаватора ОСОБА_4, пояснює, що ширина даного екскаватора становить 3 м 20 см, що підтверджується зробленими замірами за допомогою вимірювальної лінійки та становить 3 м 25 см, що перевищує доступні 2,6 м, відповідно до п.20.5 ПДР України. Дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких, перевищують нормативні, позивач не надав. Під час розгляду справи, письмове пояснення, а також інших заяв чи клопотань про необхідність ознайомлення з доказами не надав.

У задоволенні позовних вимог просить відмовити, справу розглянути без його участі. Також до відзиву відповідачем був доданий DVD диск з зазначеними відеозаписами.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 06 лютого 2018 року до участі у справі як третю особу було залучено Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, пояснень щодо позову та відзиву не надав. Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні досліджені: копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.5); копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.6); копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №035503 від 15 грудня 2017 року (а.с.6а,7); копія подорожнього листа (а.с.8); DVD-диск (а.с.31).

Розглянувши справу, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року інспектор роти № 3 батальйону №2 УПП у м. Кривий Ріг ДПП, рядовий поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №035503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у звязку з тим, що 15 грудня 2017 року, о 12 год. 40 хв. у м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Каткова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF FTS 95 XF державний номерний знак НОМЕР_2, перевозив вантаж ширина якого перевищувала габарити та становила 3,25 м, без отримання відповідного дозволу, чим порушив п.п.22.5 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ00188.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1094.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Частиною 4 ст.48 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Згідно п. 6. Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Згідно з дослідженою постановою про накладення адміністративного стягнення, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, стало встановлення факту порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджено наданий відповідачем відеозапис з бодікамери. За результатами перегляду якого встановлено, що згідно з запису «….1994» видно, що на платформі з державним номером АХ9502ХХ, знаходився екскаватор, відповідно до запису «…..1945», видно, зазначену платформу з екскаватор, а також наявний запис розмови інспектора поліції ОСОБА_2 з машиністом екскаватора ОСОБА_4, який повідомив, що ширина даного екскаватора становить 3 м 20 см. Також на запитання того ж інспектора чути відповідь про те, що замір становить 3 м 25 см. Проте, процедура вимірювання на відеозаписі не зафіксована, чи дійсно вимірювання було проведено та з дотриманням правил його проведення, з даного запису встановити неможливо, довідка результатів здійснення контролю, відповідний акт про перевищення габаритних параметрів встановленим стандартам та інших доказів цього суду не надано. Також суд звертає увагу, на те, що розмова інспектора поліції ведеться не з водієм транспортного засобу ОСОБА_1, він не є учасником цього спілкування. З запису видно, що транспортний засіб з водієм в кабіні знаходиться на відстані. Зафіксований номер платформи з державним номером АХ9502ХХ в постанові не зазначений, номерний знак самого транспортного засобу з відеозапису не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності мають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недостатність наданого відповідачем доказу для встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Правомірність прийнятого ним рішення не доведена, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Розглядаючи вимогу про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд виходить з положення п.3 ч.3 ст.286 КАС України, відповідно до якої, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладу, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.241-243,246,271-272, 286, 297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3) до інспектора роти №3 БУПП №2 у м. Кривий Ріг ДПП рядового поліції ОСОБА_2 (вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції (вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг) - задовольнити.

Постанову посадової особи субєкта владних повноважень інспектора роти №3 БУПП №2 в м. Кривий Ріг ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №035503 від 15 грудня 2017 року у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.М. Куст