Справа № 826/12803/17
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року № 826/12803/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкововї О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент» (далі

також - позивач)

до Головного управління ДФС у м.Києві (далі також - відповідач)

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення від

30.06.2017 № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 30.06.2017 № про визначення податкової заборгованості зі сплати податку на землю у розмірі 53 430,69 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 13 357,67 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем неправильно розраховано податок на землю за 2015-2016 роки, який підлягає сплаті позивачем.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зазначивши про відсутність порушень норм податкового законодавства з боку позивача.

Відповідач зазначив про обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки позивачем занижено податкове зобов'язання по платі за землю за 2015-2016 роки, що сталося через обчислення ним розміру податку за землю без урахування різних показників нормативної грошової оцінки 1 гектара в залежності від складу угідь. Платником податків застосована єдина оцінка для всіх угідь, тоді як для кожного виду угідь за відповідний період вона різна.

Вирішуючи цей спір, судом враховано наступне.

У зв'язку із ліквідацією товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент» (код 39362850) Головним управлінням ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку названого товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.08.2014 по 06.06.2017.

За результатами перевірки складено акт від 13.06.2017 № 183/1-26-15-14-03-04, в якому зафіксовано порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент" статті 271 та статті 286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України внаслідок заниження податкового зобов'язання по платі за землю (земельний податок) в сумі 53 430,69 грн., в тому числі 2015 рік - 27 436,18 грн., 2016 рік - 25 994,51 грн.

За даними акта перевірки упродовж квітня 2015 року - травня 2016 року у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент» перебували земельні ділянки, загальна площа яких за складом угідь становить:

- рілля - 31,6661 га,

- багаторічні насадження - 24,0693 га,

- природні пасовища - 1,5536 га,

- господарські шляхи та перегони - 0,6976 га.

За період, що перевірявся, загальна сума земельного податку, сплачена позивачем становить 66 356,02 грн., тоді як за висновком контролюючого органу повинна становити 119 786,71 грн.

Заниження в сумі 53 430,69 грн. виникло в результаті того, що підприємством суму земельного податку обчислено без врахування різних показників нормативної грошової оцінки 1 гектара в залежності від складу угідь. Платником податків застосована єдина оцінка для всіх угідь, тоді як для кожного виду угідь за відповідний період вона різна.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій по платі за землю до вищевказаного акта перевірки сума грошового зобов'язання, визначена позивачу за 2014 рік, становить 27 436,18 грн., штрафні санкції 6 859,04 грн., а за 2015 рік - 25 994,51 грн., штрафні санкції - 6 498,63 грн.

Позивач з указаними порушеннями не погодився, надав відповідачу свої заперечення від 20.06.2017 № 9 на акт перевірки, які останнім до уваги не взято та винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 № про визначення позивачу грошового зобов'язання у сумі 66 788,36 грн., в тому числі 53 430,69 грн. зі сплати податку на землю та 13 357,67 грн..- штрафні санкції.

Зазначене податкове повідомлення-рішення товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент» оскаржило до Державної фіскальної служби України, яка рішенням від 17.08.2017 № 18230/6/99-99-11-03-01-25 відмовила у задоволенні скарги та залишила без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Як вбачається з акта перевірки від 13.06.2017 № 183/1-26-15-14-03-04, та не заперечувалося сторонами у справі, а відтак не потребує доведення перед судом, у власності позивача упродовж у період з квітня 2015 по травень 2016 року перебували земельні ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Дмитрівська. Цільове призначення цих земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, загальна площа яких 57,289 га, а за складом угідь:

- рілля - 31,6661 га;

- багаторічні насадження - 24,0693 га;

- природні пасовища 1,5536 га.

Зазначені земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів, що також не заперечувалося сторонами у справі.

Приписами статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, правовідносини щодо нарахування та сплати якої врегульовано розділом ХІІІ Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку, зокрема, є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (підпункт 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України).

Згідно з вимогами пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:

- нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

- площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Як убачається з пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до пункту 285.1 та пункту 285.2 статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 Податкового кодексу України передбачено порядок обчислення плати за землю.

Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь в Україні, станом на 01.07.1995 року проведена відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.1995 року №213.

В результаті індексації нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення отримані значення нормативної грошової оцінки 1 гектара угідь (ріллі та перелогів, багаторічних насаджень, природних сіножатей та пасовищ) у цілому по Україні, Автономній Республіці Крим і областях, адміністративних районах та сільськогосподарських підприємствах, станом на кожний рік - з 1995 року по 2016 рік.

Відповідно до даних Держгеокадастру, показники нормативної грошової оцінки 1 гектара сільськогосподарських угідь по Київській області станом на 01.01.2015 року становлять: рілля та перелоги - 26641,79 грн. за гектар, багаторічні насадження - 79968,69 грн. за гектар, природні пасовища - 5631,27 грн. за гектар.

Згідно даних Держгеокадастру, показники нормативної грошової оцінки 1 гектара сільськогосподарських угідь по Київській області станом на 01.01.2016 року становлять: рілля та перелоги - 31970,15 грн. за гектар, багаторічні насадження - 95962,43 грн. за гектар, природні пасовища - 6757,52 грн. за гектар.

Відповідно до пункту 277.1 статті 277 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.01.2015 визначено, що ставка податку на земельні ділянки сільськогосподарських угідь, розташовані за межами населеного пункту, встановлена у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.01.2016 визначено, що ставка податку на земельні ділянки сільськогосподарських угідь, розташованих за межами населеного пункту, встановлена у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі.

Прийняття зазначених рішень Дмитрівської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області щодо визначення ставки податку на земельні ділянки, розташовані за межами населеного пункту, також не заперечувалось сторонами у справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що річна сума земельного податку за 2015 рік повинна становити 83 315,41 грн. в тому числі за складом угідь: 31,6661 га*26641,79 грн. *3%=25309,24 грн.; 24,0693 га *79968,69 грн. *3%=57743,71 грн.; 1,5536 га*5631,27 грн.*3%=262,46 грн. Річна сума земельного податку за 2016 рік повинна становити 166630,83 грн., в тому числі за складом угідь: 31,6661 га *31970,15 грн.*5%=50618,49 грн.; 24,0693 га *95962,43 грн. *5%=115487,42 грн.; 1,5536 га *6757,52 грн.*5%=524,92 грн.

Судом встановлено, що за перевіряємий період загальна сума земельного податку становить 119 786,71 грн. Тоді як суб'єктом господарювання визначено суму грошового зобов'язання з земельного податку в розмірі 66 356,02 грн.

Суд дійшов висновку, що заниження в сумі 53430,69 грн. виникло в результаті того, що підприємством сума земельного податку обчислена без врахування різних показників нормативної грошової оцінки 1 гектара в залежності від складу угідь. Платником податків застосована єдина оцінка для всіх угідь, а саме: 26641,79 грн. та 31970,15 грн. за 2015 рік та 2016 рік відповідно.

За викладених обставин суд погоджується із висновком контролюючого органу про порушення позивачем вимог статті 271, статті 286 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано до сплати земельний податок з юридичних осіб в сумі 53430,69 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 13357,67 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового-повідомлення рішення.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблдевелопмент» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення № від 30.06.2017 року є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинство України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.5 цього України.

Суддя О.О. Власенкова