Справа № 491/166/18
Суддя: Желясков О. О.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №491/166/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області в складі головуючого по справі судді Желяскова О.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, який мешкає за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, с.Ананьїв Другий, пров.Кузнєчний, 6 до поліцейського інспектора відділу патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2, який знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Корольова, 5, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії БР №180121, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою до поліцейського інспектора відділу патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії БР №180121.

Відповідно до ч.2 ст.168 КАС України позивач має право в позовній заяві заявити клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, якщо такий розгляд допускається цим Кодексом та ОСОБА_1 відповідне клопотання заявлено.

Відповідно до частини 1 статті 259 КАС України клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній та ОСОБА_1 відповідне клопотання заявлено

Частинами 1 та 2 статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі та у випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 КАС України справа за позовом ОСОБА_1 не входить до категорії справ, які можуть розглядатися лише за правилами загального позовного провадження, у звязку з чим суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, у відповідності до положень ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Інспектор Майстерюк О.Г. . зупинив ОСОБА_1 28 лютого 2018 року приблизно о 11 годині 00 хвилин на достовірно невідомому позивачу проміжку км траси Е-95(Київ-Одеса «після проїзду розвилки м.Роздільна» коли ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі марки Toyta prado в сторону м.Одеса) та звинуватив його в тому, що він не мав права здійснювати проїзд у середній смузі руху (з трьох смуг). На пояснення позивача, про те, що в даному випадку він вважав за необхідне рухатися у середній смузі руху, так як замітив заздалегідь за метрів 150-200 патрульний автомобіль поліції, який стояв узбіччі та частково крайній правій полосі і крім того на даній ділянці шляху у крайній правій полосі були пошкодження покриття асфальту (вибоїни та хвильові підняття покриття до 20 над нульовим рівнем), що змусило виїхати на другу смугу (центральну) із крайньої правої порушуючи при цьому правила дорожнього руху. Крім того не порушуючи швидкість руху переїзду з однієї смуги на іншу за 200-300м рухався в попутному напрямку у крайній правій полосі руху автомобіль який позивач мав намір обігнати. В цей же час 28 лютого 2018 року, на тому ж місці інспектор поліції ОСОБА_3, не беручи до уваги всі обставини та пояснення і. заперечення позивача, пішов у свій автомобіль та виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу.

Позивач, вважаючи, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , зафіксоване не в автоматичному режими серії БР №180121 від 28 лютого 2018 року підлягає скасуванню звернувся із даною позовною заявою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами, викладеними в позовній заяві, зокрема тим, що він рухався з встановленою для даної дороги швидкістю та мав намір обїхати автомобіль, який рухався у попутному напрямку, дорога перед вказаним автомобілем та на другій смузі була вільною, переїзд з однієї смуги на іншу з урахуванням швидкості відбувався приблизно за 250-350 метрів з урахуванням неякісного покриття на дорозі. На підставі викладеного позивач вважає, що: інспектором поліції незаконно винесено постанову про адміністративне правопорушення, яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, без доказів, в порушення вимог ст.256 КУпАП (без складення протоколу, встановлення свідків тощо); інспектором поліції незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю; інспектор поліції позбавив позивача можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП; інспектор поліції порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порядок визначений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Позивач до суду не зявився, при цьому йому було направлено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, копію ухвали про відкриття провадження у справі в якій зазначалися вимоги законодавства щодо порядку розгляду справ зазначеної категорії та здійснення судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, та особливий порядок розгляду справ даної категорії у відповідності до положень ст.286 КАС України.

Відповідач до суду не зявився, при цьому йому, за місцем знаходження роботодавця, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та на електронну адресу роботодавця, було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі в якій зазначалися вимоги законодавства щодо порядку розгляду справ зазначеної категорії та здійснення судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, та особливий порядок розгляду справ даної категорії у відповідності до положень ст.286 КАС України, а також копію позовної заяви з додатками.

У відповідності до положень ч.1 ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку.

Частиною 2 статті 268 КАС України передбачено, що учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

При цьому, частиною 3 зазначеної статті передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У звязку з наведеним суд розглядає справу за відсутності сторін та інших учасників процесу на підставі наявних у справі матеріалів.

З позовної заяви вбачається, що інспектор Майстерюк О.Г. . зупинив ОСОБА_1 28 лютого 2018 року приблизно о 11 годині 00 хвилин на достовірно невідомому позивачу проміжку км траси Е-95(Київ-Одеса «після проїзду розвилки м.Роздільна» коли ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі марки Toyta prado в сторону м.Одеса) та звинуватив його в тому, що він не мав права здійснювати проїзд у середній смузі руху (з трьох смуг). На пояснення позивача, про те, що в даному випадку він вважав за необхідне рухатися у середній смузі руху, так як замітив заздалегідь за метрів 150-200 патрульний автомобіль поліції, який стояв узбіччі та частково крайній правій полосі і крім того на даній ділянці шляху у крайній правій полосі були пошкодження покриття асфальту (вибоїни та хвильові підняття покриття до 20 над нульовим рівнем), що змусило виїхати на другу смугу (центральну) із крайньої правої порушуючи при цьому правила дорожнього руху. Крім того не порушуючи швидкість руху переїзду з однієї смуги на іншу за 200-300м рухався в попутному напрямку у крайній правій полосі руху автомобіль який позивач мав намір обігнати. В цей же час 28 лютого 2018 року, на тому ж місці інспектор поліції ОСОБА_3, не беручи до уваги всі обставини та пояснення і. заперечення позивача, пішов у свій автомобіль та виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу серії БР №180121.

Позивач свої позовні вимоги про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення обґрунтовує тим, що інспектором поліції незаконно винесено постанову про адміністративне правопорушення, яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, без доказів, в порушення вимог ст.256 КУпАП (без складення протоколу, встановлення свідків тощо); інспектором поліції незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю; інспектор поліції позбавив позивача можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП; інспектор поліції порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порядок визначений ст.ст.278, 279 КУпАП.

З доданої до позовної заяви копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії від 28 лютого 2018 року БР №180121 вбачається, що її винесено на трасі Одеса-Київ, за фактом здійснення ОСОБА_1 руху по крайній лівій смузі без наміру здійснення повороту ліворуч.

Статтею 283 КУпАП, якою визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії від 28 лютого 2018 року БР №180121 (а.с.6) вбачається, що в порушення вимог ст.283 КУпАП, в ній не міститься відомостей щодо порядку її оскарження.

Крім того, встановлено, що з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії від 28 лютого 2018 року БР №180121, копію якої додано до позовної заяви (а.с.6), дійсно не вбачається точного місця вчинення адміністративного правопорушення. Так, в постанові, в якості місця вчинення правопорушення зазначено «траса Одеса-Київ» без будь-якої привязки до місцевості (кілометр траси, населені пункти то що).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

При цьому, у звязку з відсутністю точного зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення зробити висновок щодо наявності заборони руху прямо по смузі в якій здійснював рух ОСОБА_1 28 лютого 2018 року.

З наведеного вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії від 28 лютого 2018 року БР №180121 є необґрунтованою та складеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів суду не надано.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 247 КУпАП передбачено перелік обставин за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед яких, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище викладене, положення ч.2 ст.77 КАС України, статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що в ході судового засідання відповідачем, на якого законом покладено обовязок доказування у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, не надано жодних доказів факту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення. При цьому, пояснення позивача прямо суперечать поясненням відповідача у звязку з чим суд не може брати їх до уваги при винесенні рішення.

У звязку з викладеним суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, скасувавши постанову про притягнення ОСОБА_1Ф до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 лютого 2018 року БР №180121 закривши при цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 247, 280 КУпАП ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 19, 20, 72, 77, 244, 245, 246, 250, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 лютого 2018 року БР №180121, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя О.О.Желясков

Рішення набуло законної сили "__" __________ 201__ року.