Справа № 804/536/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року Справа № 804/536/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-
16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пеннсійного фонду України у м. Дніпропетровську, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії;
- зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50- 1,ч. 19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку померлого чоловіка ОСОБА_2, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №18-271 вих-16 від 27.12.2016 року, де вказано, що заробітна плата ОСОБА_2 з 01.12.2015 р. повинна бути - (90 % від 11 901,57 грн. = 10 710,57 грн.) - 10 710,57 грн. (десять тисяч сімсот десять гривень п'ятдесят сім копійок) та здійснити відповідні виплати, у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії, починаючи з 12 січня 2017 року (дата звернення до відповідача про перерахунок пенсії).
Ухвалою суду від 28 січня 2018 року відкрито провадження у цій адміністративній справі, про що повідомлено сторін засобами поштового звязку.
Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року замінено сторону відповідача правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що на теперішній час чинні норми законодавства, що визначають підстави, умови та порядок перерахунку пенсії, відсутні. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, що повинен здійснювати власну діяльність на підставі чинного законодавства та у спосіб, передбачений законом, не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним задовольнити цей адміністративний позов повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивачці у справі, з 14 квітня 2008 року на підставі її особистої заяви призначена пенсія по втраті годувальника на підставі Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% від заробітної плати, та з цього часу вона перебуває на пенсійному обліку у відповідача у справі.
10 січня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-271вих.16 від 27 грудня 2016 року щодо розміру заробітної плати, відповідно до якої просила здійснити перерахунок їй пенсії згідно інформації, яка зазначена у цій довідці.
Відповідач листом за вих. №К-05 від 12 січня 2017 року відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії із посиланням на відсутність законодавчо визначеного механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, і саме така відмова, яку позивач вважає неправомірною, обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом за захистом прав та охоронюваних законом інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що аналіз положень ч. 12, 16, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, дає можливість зробити висновок про те, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Отже, станом на момент призначення позивачу пенсії (14 квітня 2008 року) законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Положеннями ч. 14, 19, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, що діяли на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії (10 січня 2017 року), передбачено, що пенсії відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
На час виникнення спірних відносин між сторонами у даній справі зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.
Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) відповідача у справі, законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію по втраті годувальника, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року), п. 16 розділу III «Прикінцеві положення» якого зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.
За таких обставин, на час виникнення спірних відносин позивач мала право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України із кінця січня 2015 року, однак не прийняті ані до моменту його звернення за перерахунком пенсії (10 січня 2017 року), ані на момент розгляду справи судом, що призвело до відмови у здійсненні такого перерахунку, який зараз є предметом оскарження в судовому порядку, що свідчить про те, що позивач, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, не може його реалізувати.
Враховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються судом як невиправдане втручання у право заявника, оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінетом Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року №18-271вих.16, і що при проведенні такого перерахунку пенсії мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.
При цьому необхідно зазначити, що така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10.12.2013 р. (№21-348а13) та від 17.12.2013 р. (№21-445а13).
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на нагальність та актуальність питання соціального захисту Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії), у розмірі 60% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року №18-271вих.16, з моменту звернення позивача за здійсненням такого перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року.
При цьому, суд зазначає, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_3