Справа № 814/2737/17
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 р. № 814/2737/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства "Думітраш", вул. Степова, 23, с. Троїцьке, Новоодеський район, Миколаївська область, 56610

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання незаконним та скасування розрахунку від 02.11.2017р. № 311,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Думітраш" (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 02.11.2017 року № 311.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваний розрахунок складено з порушенням встановлених вимог щодо форми, змісту та порядку складення. Розрахунок не містить назви та технічних характеристик вагового комплексу, не зазначено дані про вимірювальне і зважувальне обладнання, яке використовувалось для визначення факту перевищення. Водію не було надано документи щодо метрологічної атестації вимірювального приладу. Відсутня методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси транспортних засобів із вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі. Транспортний засіб позивача не був затриманий, а протокол про адміністративне правопорушення не складався. На акті та довідці відсутні деякі обовязкові реквізити.

Відповідач до суду не зявився, відзиву на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належний чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.10.2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача. 02.11.2017 р. складено Акт № 0004001 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що на автодорозі М-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (211 км + 920 м) автомобіль МАЗ 630305, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_1, з вантажем соняшнику перевищив нормативно допустиму масу (нормативно допустима: 40 т, фактична: 40,5 т) та нормативно допустиме осьове навантаження (нормативно допустиме: 16,0т; фактичне: 18,4т).

Того ж дня (02.11.2017 року) складено Довідку № 0012625 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 298, яким нараховано до сплати позивачу 53,28 євро.

Примірник акту підписаний водієм ОСОБА_1

18.11.2017 р. на адресу позивача надійшов лист № 6666/30/1-17 від 15.11.2017 року про нарахування плати за проїзд великовагового транспортного засобу.

Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 р., передбачено, що Державна служба з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті, реалізовує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті, здійснює габаритно -ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (п. 1, 4, 5).

У відповідності до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 р., транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (п. 3, 4 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т).

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає відповідний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі Порядок № 879).

Згідно п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 12-13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до п.19 Порядку № 879 передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (далі Методика).

Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

Таким чином, відсутність інформації про назву, технічні характеристики, наявність свідоцтва про метрологічну реєстрацію ваг в ДП Укрметртестстандарт на предмет їх відповідності технічним характеристикам у складених 07.09.2017р. Акті №0157179 та Розрахунку, є прямим доказом порушення з боку Укртрансбезпеки процедури проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, належного позивачу.

Крім того, відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів із вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (а соняшник є саме таким вантажем), свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу.

А відповідна методика, згідно якої у відповідності до п. 19 зазначеного вище Порядку повинно проводитись вимірювання, відсутня. Суд погоджується з твердженням позивача про недостовірність показників осьового навантаження, оскільки відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортного засобу з відповідним видом вантажу унеможливлює встановлення факту порушення вагових параметрів та вони в будь-якому випадку при зважуванні автомобіля у динамічному стані не будуть відображати дійсну вагу по осях.

У той же час, суд звертає увагу на відсутність доказів вручення водію довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки п. 18 Порядку № 879 такий обовязок покладений на посадову особу Укртрансбезпеки. Крім того, як вірно зазначив позивач, довідка не містить часу і місця здійснення габаритно-вагового контролю; інформації щодо того, на якому пункті стаціонарному або пересувному було здійснено контроль, відсутні результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу.

Невжиття відповідачем заходів щодо заборони руху транспортного засобу до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування не є підтвердженням відсутності порушень габаритно-вагових параметрів.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Довідка від 02.11.2017 р. не містить інформації щодо часу і місця здійснення габаритно-вагового контролю. Ані акт, ані довідка не містять інформації про те, на якому пункті (стаціонарному або пересувному) габаритно-вагового контролю було здійснено контроль (відсутній відтиск печатки відповідача). Ці недоліки позбавляють зазначені документи доказової сили.

Виходячи з розрахунку, пройдена частина маршруту визначена як відстань між пунктом навантаження та пунктом розвантаження (с. Троїцьке Миколаївської області м. Южне Одеської області, 136 км). У той же час, доказів на підтвердження того, що 136 км це саме пройдена частина маршруту, відповідач суду не надав, що свідчить про необґрунтованість розрахунку.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується правомірність та обґрунтованість оскаржуваного розрахунку, тому позов належить задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в загальній сумі 1600,00 грн., що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного підприємства "Думітраш" (вул. Степова, 23, с. Троїцьке, Новоодеський район, Миколаївська область, 56610, ) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 02.11.2017 р. № 311, складений стосовно приватного підприємства «Думітраш».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області () судовий збір у сумі 1600,00 грн. на користь приватного підприємства Думітраш" ().

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов