Справа № 817/347/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року м. Рівне №817/347/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про зобов'язання відповідача з 22.11.2017 перевести позивача з пенсії за віком, яку він отримує на даний час, на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. 26.08.2017 помер колишній чоловік позивача ОСОБА_2. Також, позивач зазначає, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.09.2017 встановлено факт проживання позивача однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_2 та факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 Позивач вказує, що 22.11.2017 звернувся до відповідача із заявою щодо переведення на пенсію у звязку з втратою годувальника (колишнього чоловіка), однак відповідач відмовив йому в переведені на вказаний вид пенсії. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки, на його думку, одночасно з заявою ним було надано всі необхідні документи для прийняття відповідачем рішення про переведення позивача на пенсію у звязку з втратою годувальника. З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Натомість, позивач не є дружиною померлого ОСОБА_2, тобто позивач не є членом сімї померлого годувальника в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, відповідач вказує, що встановлений рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області факт проживання позивача однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_2 та факт перебування позивача на утриманні останнього, не має жодних юридичних наслідків та не є підставою для переведення позивача на пенсію по втраті годувальника. З огляду на вказане, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

13.12.1995 було розірвано шлюб між позивачем та громадянином ОСОБА_3.

26.08.2017 ОСОБА_2 помер.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.09.2017 по справі №565/1644/17 встановлені факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та позивача без шлюбу з 01.09.2005 по 26.08.2017 та факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 з 01.09.2013 по 26.08.2017. Вказане рішення набрало законної сили 10.10.2017.

22.11.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по втраті годувальника.

Листом від 01.12.2017 за №3327/05-02 відповідач відмовив позивачу в переведені на пенсію по втраті годувальника. Свою відмову відповідач мотивував тим, що відповідно до пункту 3 підрозділу 2.3 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника подається довідка про склад сімї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником. Вказаний Порядок не передбачає можливості подання рішення суду для засвідчення родинних стосунків члена сімї з померлим годувальником. Крім того, надана позивачем копія свідоцтва про розірвання шлюбу також не підтверджує родинні стосунки позивача з померлим годувальником.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Твердження відповідача про те, що рішення суду, яким встановлено факт проживання позивача однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_2 та факт перебування позивача на утриманні останнього, не має жодних юридичних наслідків та не є підставою для переведення позивача на пенсію по втраті годувальника, суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_4), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з ч.2 вказаної статті, непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Крім того, ч.3 ст.36 Закону №1058 встановлено, що до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок №22-1).

До документів, які необхідно надати для отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, пункт 2.3. розділу ІІ Порядку №22-1 відносить довідку про склад сімї померлого годувальника, копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником (за наявності) та документ про перебування членів сімї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до пункту 2.11. розділу ІІ Порядку №22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.16. розділу ІІ Порядку №22-1, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сімї, а також рішення суду.

Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

З аналізу вказаних норм слідує, що з метою призначення пенсії у звязку з втратою годувальника замість документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником та перебування члена сімї на утриманні померлого годувальника може бути надано рішення суду, яким встановлені такі факти.

Як зазначалося вище по тексту, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.09.2017 по справі №565/1644/17 було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та позивача без шлюбу з 01.09.2005 по 26.08.2017 та факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 з 01.09.2013 по 26.08.2017. Вказане рішення набрало законної сили 10.10.2017.

Згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказане вище рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області є належним документом для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та надає позивачу право на переведення на такий вид пенсії.

Твердження відповідача про те, що позивач не є членом сімї померлого годувальника в розумінні Закону №1058, суд оцінює критичного, у звязку з наступним.

З аналізу положень статті 36 Закону №1058 слідує, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи.

Однак, чинне законодавство, в тому числі Закон №1058, не містить визначення поняття дружина, яке входить до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

В даному випадку, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, СК України передбачає випадок, коли за відсутності шлюбу обов'язки з утримання все ж виникають. Так, ч.1 ст.91 СК України передбачено, що у разі, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Суд повторює, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.09.2017 по справі №565/1644/17 було встановлено, що позивач проживав однією сімєю без шлюбу з померлим ОСОБА_2 та знаходився на його утриманні, тому як непрацездатна особа (згідно з ч.2 ст.36 Закону №1058) він має право на продовження утримання, але вже з боку держави.

Одночасно, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення на пенсію у звязку з втратою годувальника 22.11.2017. А тому, суд прийшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача перевести позивача на пенсію у звязку з втратою годувальника з 22.11.2017, тобто з дня подання заяви позивачем відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу, що у позовній заяві позивачем заявлено лише вимогу зобовязального характеру.

Однак, статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Статтею 245 КАС України також передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Оскільки, судом встановлений факт наявності бездіяльності з боку відповідача щодо переведення позивача на пенсію у звязку з втратою годувальника, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинення певних дій.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в переведені на пенсію у звязку з втратою годувальника, а тому позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору у розмірі 704,80грн. відповідно до квитанції від 29.01.2018 №0.0.951679912.1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, яка полягає у не переведені ОСОБА_1 на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Зобовязати Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області з 22.11.2017 перевести ОСОБА_1 на пенсію у звязку з втратою годувальника, померлого чоловіка ОСОБА_2.

Стягнути на користь позивача, ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, судовий збір в розмірі 704,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (34400, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34300, Рівненська обл., смт. Володимирець, вул. Соборна, 28, )

Повне рішення суду складено 14 березня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.