Справа № 802/341/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2018 р. Справа № 802/341/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії, призначеної на пільгових умовах

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Позов мотивовано тим, що на виконання постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 01.08.2017 у справі №136/1008/17 відповідачем ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Однак Пенсійним фондом не враховано надані позивачем довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна", та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля" про розмір заробітної плати за період з 15.02.1993 по 18.10.1996 та з 03.02.1997 по 09.12.1999. Листом від 22.01.2018 №А-9-03 Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повідомило позивача, що документи видані підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території є недійсними і не можуть створювати юридичних наслідків, а тому пенсію призначено лише з урахуванням страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, виходячи із даних які містяться в системі персоніфікованого обліку.

На переконання позивача, такі дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області суттєво порушують його права, адже відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не врахував заробітну плату заробітну плату, яку останній отримував до 2000 року.

Ухвалою суду від 07.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

01.03.2018 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву. У якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, однак позивач звернувся до Управління щодо врахування при призначенні пенсії заробітної плати відповідно до довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля". Вказані довідки видані підприємствами, які згідно відомостей реєстру страхувальників були зареєстровані у м. Донецьк, а на території підконтрольній українській владі перереєстровані не були. Відповідач вказує, що будь - які документи, видані підприємствами, установами, організаціями, створеними на тимчасом непідконтрольній українській владі території є недійсними і не створюють правових наслідків, тому довідки №756 та №1015 не були враховані при розрахунку суми пенсії.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що пенсію позивачу призначено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, досягнувши віку 54 роки, 03.05.2017 звернувся до Липовецького відділення з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, у відповідності до ст.13 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підтвердження страхового стажу позивачем надано відповідачеві уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, а саме: Відокремленого підрозділу "Шахта ім. В.І. Леніна" Державного підприємства "Макіїввугілля" за №753 від 17.02.2017, відповідно до якої підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ГОАО "Ордена Трудового Красного Знамени шахта им. В.И. Ленина" в період з 15.02.1993 по 18.07.1993 згідно наказу №141 від 12.02.1993 та учнем гірськоробочого по ремонту гірських виробіток підземним з повним робочим днем в шахті з тарифною ставкою підземного робочого по навчальній професії РГВ-1 (Список №1, розділ 1, підрозділ 1а, шифр 1010100а); з 19.07.1993 по 18.10.1996 згідно наказу №546 від 19.07.1993 гірськоробочим по ремонту гірських виробіток підземним з повним робочим днем в шахті дільниця РГВ-1 (Список №1, розділ 1, підрозділ 1а, шифр 1010100а); з 18.10.1996 згідно наказу №660к звільнений за власним бажанням. Відповідно до довідки №1014 від 09.08.2016 з 03.02.1997 по 09.12.1999 згідно наказу №84-к від 03.02.1997 працював за професією проходчик на дільниці ПР-3 з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділ 1, підрозділ 1.1а, з 09.12.1999 звільнений за власним бажанням.

13.05.2017 за наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення у формі Протоколу за № 436, відповідно до якого в призначенні пільгової пенсії позивачеві було відмовлено.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 01.08.2017 у справі №136/1008/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, рішення Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно п. "а" ч.1 ст. 13 Закону України "Про Пенсійне забезпечення" оформлене у вигляді протоколу №436 від 13.05.2017 та зобов'язано Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно п. "а" ч.1 ст. 13 Закону України "Про Пенсійне забезпечення" з моменту звернення, тобто 03.05.2017.

Пенсійним фондом виконано рішення суду та призначено ОСОБА_1 пенсію, однак при призначенні пенсії відповідачем не враховані довідки надані на підтвердження розміру заробітної плати, яку позивач отримував по червень 2000 року, а саме довідку №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" за період з 15.02.1993 по 18.10.1996, та довідку №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля", за період з 03.02.1997 по 09.12.1999.

Не погодившись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, позивач досягнувши віку 54 роки, звернувся до Липовецького відділення з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, у відповідності до ст.13 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням при обчисленні пенсії заробітної плати відповідно до довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" за період з 15.02.1993 по 18.10.1996, та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля", за період з 03.02.1997 по 09.12.1999.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Іллінецьким об'єднаним правлінням Пенсійного фонду України Вінницької області надало відповідь №А-9-03 від 22.01.2018 відповідно до якої вказані довідки не враховані при призначенні пенсії оскільки розпорядженням №1085-р від 07.11.2014 місто Макіївка Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно відомостей з реєстру страхувальників відокремлений підрозділ "Шахта ім. В.І. Леніна" та відокремлений підрозділ "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля" були зареєстрованими у м. Донецьк, на території, підконтрольній українській владі перереєстровані не були, отож документи видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території є недійсними і не створюють правових наслідків. Враховуючи зазначене, вказані довідки відповідачем не враховані для обчислення пенсії позивачу.

Суд визначаючись щодо мотивів відмови відповідача у врахуванні довідок №756 та №1015 при призначенні пенсії позивача звертає увагу, що такі обставини не можуть бути підставою недійсності вказаних довідок з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) вказано, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Положення постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595, на яку посилається апелянт, дають підстави для висновку, про те, що вказаний нормативно-правовий акт і затверджений ним Тимчасовий порядок жодним чином не скасовують, не обмежують і не звужують закріплені Конституцією України гарантії, права чи свободи позивачів стосовно здійснення соціальних виплат, а лише встановлюють особливий порядок (механізм) реалізації державної політики, зокрема в частині забезпечення здійснення соціальних виплат населенню у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, тимчасові заходи у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на територіях, які тимчасово не контролюються органами державної влади, передбачені положеннями Постанови № 595, спрямовані на впорядкування, організацію та забезпечення фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей. Зазначені тимчасові заходи хоч і створюють додаткові труднощі для певної частини громадян щодо отримання соціальних виплат, але спрямовані на забезпечення реального виконання соціальних та інших виплат взагалі.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Основного Закону України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України «Права, свободи та обов'язки людини і громадянина». Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

У пункті 54 Рішення ЄСПЛ у справі «Пічкур проти України» ЄСПЛ також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я» (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: «Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Вона повинна усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог Конституції України невраховано при призначенні пенсії ОСОБА_1 даних довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля". Таким чином діями відповідача порушено охоронювані законом права позивача.

При цьому, визначаючись щодо позовної вимого про зобов'язання Пенсійного фонду здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, суд враховує положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що у даному випадку неврахування державним органом відомостей щодо розміру заробітної плати позивача визначеного у довідках №756 та 1015 за наявності всіх необхідних правових підстав для їх врахування, то не буде порушенням або втручанням у дискреційні повноваження органу державної влади винесення адміністративним судом рішення, яким буде зобов'язано державний орган вчинити певні дії.

З огляду на викладене та з метою відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 даних довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля".

Зобов'язати Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 03.05.2017 з урахуванням даних про розмір заробітної плати відповідно до довідки №756 від 17.02.2017, яка видана ВП "Шахта ім. В.І. Леніна" за період з 15.02.1993 по 18.10.1996, та довідки №1015 від 09.08.2016, яка видана ВП "Шахта "Калинівська-Східна" Державного підприємства "Макіїввугілля", за період з 03.02.1997 по 09.12.1999.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (22500, Вінницька обл., Липовецький р-н, м. Липовець, вул. Михайличенка, буд. 12, ід. номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22700, Вінницька обл., Іллінецький р-н, м. Іллінці, вул. Соборна, 27, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович