Справа № 462/1212/18
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1212/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Управління патрульної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою інспектора поліції від 22 лютого 2018 року на неї накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова серії БР №877223 є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що автомобіль не створював жодних перешкод у русі та загрози безпеці руху та складено постанову всупереч вимогам закону на місці вчинення правопорушення. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак МІ901DM, на вул. Коперника, 16 у м. Львові 21 лютого 2018 року о 23.00 год. не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34, ухвалу Львівської міської ради №26833 від 07 грудня 2017 року, чим порушила вимоги п. 15.10 ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, субєктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та обєктивності зясування обставин справи, оскільки лише формально зазначено порушення, вчинені, на думку відповідача, ОСОБА_2, зокрема щодо того, яким саме транспортним засобам чи учасникам руху створював припаркований позивачем ОСОБА_2 автомобіль перешкоди у русі чи загрозу безпеці руху та у чому полягала така перешкода чи загроза.

Згідно п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Однак, як вбачається із оспорюваної постанови серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року інспектором поліції лише формально зазначено, що позивач ОСОБА_2 порушила п. 15.10 ПДР України та не зазначено, який саме підпункт п. 15.10 ПДР України нею порушено.

Крім того, згідно постанови серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року інспектором поліції вказано, що ОСОБА_2 порушила ухвалу Львівської міської ради №26833 від 07 грудня 2017 року, хоча як вбачається із п. 15.10 ПДР України, у такому пункті ПДР України відсутнє таке порушення, як «порушення ухвали органу місцевого самоврядування».

Також, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень доказів та пояснень позивача, належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема щодо наявності на місці вчинення адміністративного правопорушення, на думку інспектора поліції, дорожнього знаку 3.34, на який покликається інспектор поліції в постанові серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року, а відтак з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 5-10, 71, 241-243, 246, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Постанову серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_2 винною за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш