Справа № 816/185/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/185/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Фрідманн Н.А.,

представника позивача та третьої особи- Арамуні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області (надалі - позивач або ГУ ДФС у Полтавській області) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач), третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області , про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 37 656,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 37 656,75 грн, що виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов'язань по податковій декларації з єдиного податку фізичної особи.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути податковий борг з ФОП ОСОБА_1 у загальному розмірі 893,27 грн. Зазначив, що шляхом подання відповідачем уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця від 08.02.2018 № 30052 зменшилася сума боргу в розмірі 37 670,85 грн. Водночас за період існування боргу (з 18.11.2017 по 08.02.2018) в інтегрованій картці відповідача в автоматичному режимі здійснено нарахування пені в розмірі 893,27 грн на підставі підпункту 129.1.1 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Конверт с судовою повісткою, який направлявся за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (36022, АДРЕСА_1), повернувся до суду з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с. 70/.

За змістом частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином відповідач вважається повідомленим в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на вищевказану норму та відсутність обставин, які перешкоджають розгляду справи, суд вирішив слухати справу за даної явки.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.03.2005 /а.с.10/ та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з 17.03.2005 як платник єдиному податку /а.с. 10, 33/.

Заборгованість відповідача з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 893,27 грн виникла за таких обставин.

Відповідачем подано до ДПІ у м. Полтаві звітну податкову декларацію з єдиного податку фізичної особи - підприємця від 01.08.2017 № НОМЕР_2 за півріччя 2017 року (з терміном сплати 19.08.2017), якою платником самостійно визначено суму грошового зобовязання в розмірі 37 670,85 грн (рядок декларації 14).

Згідно витягу з інтегрованої картки відповідача 19.08.2018 сума самостійно визначеного грошового зобовязання 37 670,85 грн зменшено за рахунок наявної переплати на 14,1 грн, у зв'язку із чим сума недоїмки станом на 19.08.2017 складає 37656,75 грн /а.с. 29/.

08.02.2018 ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у м. Полтаві уточнюючу податкову декларацію від 08.02.2018 № 30052 за півріччя 2017 року, в якій в розділі "Визначення податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок" зазначено:

- сума єдиного податку, яка підлягала перерахуванню до бюджету, за даними звітного (податкового) періоду, в якому виявлена помилка (рядок 14 відповідної декларації) - 37 670,85 грн (код рядка 15);

- розрахунки у зв'язку з виправленням помилки: збільшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету, код рядка 18 - 37 670,85 грн.

У зв'язку із чим 08.02.2018 податковим органом зменшено суму боргу шляхом вилучення з інтегрованої картки відповідача суми в розмірі 37 670,85 грн.

За змістом пояснень представника позивача, що також підтверджується витягом з інтегрованої картки, 08.02.2018 в автоматичному режимі у зв'язку із самостійним нарахуванням суми грошового зобов'язання на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України за період з 18.11.2017 по 08.02.2018 нараховано пеню в сумі 907,37 грн, яку зменшено до 893,27 грн за рахунок наявної переплати в розмірі 14,1 грн /а.с. 65/.

Враховуючи наявну заборгованість відповідача перед бюджетом у розмірі 893,27 грн, позивач звернувся до суду про її стягнення.

Надаючи оцінку позовним вимогам ГУ ДФС у Полтавській області суд виходить з такого.

За загальним правилом відповідно до підпунктів 129.1.1 - 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, яка розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

При цьому відповідно пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Отже, пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Таким чином обов'язковою умовою для нарахування пені є наявність податкового зобов'язання, не сплаченого у визначений строк.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України), та має бути сплачене протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Одночасно відповідно до підпункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже Податковим кодексом України платникам податку надано право самостійного виправлення помилок, що містяться у раніше поданій податковій декларації.

Скориставшись таким правом, 08.02.2018 ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у м. Полтаві уточнюючу податкову декларацію від 08.02.2018 № 30052 за півріччя 2017 року, в якій в розділі "Визначення податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок" в частині збільшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету, код рядка 18 - 37 670,85 грн.

Дане право визнано податковим органом, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, шляхом прийняття уточнюючої податкової декларації від 08.02.2018 № 30052 за півріччя 2017 року та зменшення податкового боргу в інтегрованій картці платника єдиного податку - "- 37 670,85".

При цьому, нормами ПКУ не передбачено для платників податків будь-якої відповідальності, в тому числі нарахування пені, за самостійно виправлені помилки.

ГУ ДФС в Полтавській області помилково ототожнюються наслідки несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобовязань та самостійним виправленням помилки.

У даному випадку самостійного виправлення помилки сума податкового боргу взагалі була виключена із інтегрованої картки відповідача як податковий борг, а тому відсутня база нарахування пені, оскільки відбулось не погашення грошових зобов'язань, а здійснено зменшення самостійно визначеної платником податків суми податкових зобов'язань із використанням права, наданого платнику податків Кодексом.

За таких обставин, суд вважає неправомірним нарахування відповідачу пені у вищезазначеному розмірі на неіснуючий податковий борг.

Доводи представника відповідача про те, що пеня нараховується в автоматичному режимі, судом до уваги не приймається, враховуючи, що пеня, як міра відповідальності, може застосовуватися до платників податку лише з підстав, визначених нормами ПКУ, а саме у звязку із несвоєчасним погашенням узгодженої суми податкових зобовязань.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що вимоги ГУ ДФС в Полтавській області не ґрунтуються на нормах ПКУ, а тому задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область,36014, ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Вузька, буд.3/5, кв. 32, м. Полтава, Полтавська область,36022, рнокпп НОМЕР_1), третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, ) про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 12 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_2