Справа № 804/15952/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2018 року

Київ

справа №804/15952/15

адміністративне провадження №К/9901/5028/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі №804/15952/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» звернулося до адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2016, позовні вимоги - задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2017 у задоволенні клопотання Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги - відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 у справі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 07.12.2017 звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 11.12.2017 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі, та надано заявнику строк на усунення недоліків до 23.01.2018.

З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, відповідно до пункту 7 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, що діє з 15.12.2017 касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

28.12.2017 матеріали касаційної скарги К/9901/5028/17 передані до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, внесено зміни до КАС України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

На виконання вимог ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 11.12.2017 про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах встановленого судом строку, на адресу Верховного Суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке мотивовано необхідністю додаткового часу для сплати судового збору у даній справі, у зв'язку з призупиненням проведення операцій з бюджетними коштами.

Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2018 клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволено та продовжено строк щодо сплати судового збору терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали. Також, цією ухвалою відповідача було зобов'язано надати суду належним чином оформлений документ, на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, що необхідно для вирішення питання щодо прийняття касаційної скарги.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику відповідача 16.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №152.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05.02.2018 відповідачем, в межах встановленого строку, на адресу суду направлено оригінал довіреності на підтвердження повноважень представника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який підписав касаційну скаргу та повторне клопотання про продовження строку на усунення недоліків, яке мотивовано неможливістю виконати вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору у відведений судом строк, у зв'язку з тим, що зупинено операції з бюджетними коштами на підставі виконавчих проваджень відносно Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

На підтвердження фактів, викладених у вказаному клопотанні, заявником надано копії листів від 22.01.2018, 25.01.2018 та 06.02.2018 Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі щодо виконання рішення суду.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що дані докази є неналежними для задоволення клопотання відповідача, оскільки не стосуються його матеріального стану на час розгляду даного клопотання.

Також, податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, наприклад, звернення до органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №804/15952/15 та отримання відповідного фінансування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України.

Також, відповідачем не зазначено в який розумний строк недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказані заявником обставини не є підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Таким чином, клопотання відповідача про продовження строку задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №804/15952/15.

Касаційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2017 у справі №804/15952/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.В. Хохуляк