Справа № 817/591/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

19 березня 2018 року м. Рівне №817/591/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши заяву позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом

ОСОБА_1
до Рівненської міської ради
провизнання бездіяльності протиправною,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 22.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності у частині безпідставної відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про зобов'язання прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розміром до 2 га., у відповідності до наданого позивачем клопотання, у встановлений ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України місячний строк.

14.03.2018 ОСОБА_1 подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої доповнив свої позовні вимоги вимогою про скасування рішення Рівненської міської ради від 22.02.2018 "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність на вул.Костромській громадянину ОСОБА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)".

16.03.2018 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачу на бажаному позивачем місцерозташуванні земельної ділянки, вчиняти дії з передачі земельної ділянки у власність або у користування іншим особам до набрання рішенням суду законної сили у останній судовій інстанції.

В обґрунтування заяви позивач зазначає наступне: "відповідач має бажання будь-яким шляхом унеможливити та перешкодити конституційним правам позивача на отримання безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах норм, передбачених ст.121 Земельного Кодексу України, то він може здійснити план передачі земельної ділянки своїм обраним особам у власність або у користування на бажаному позивачем місцерозташуванні земельної ділянки. По причині того, що, можлива передача відповідачем земельної ділянки у власність або у користування своїм обраним особам, на бажаному позивачем місце-розташуванні земельної ділянки, унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся - стає необхідним забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії."

За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, в силу вимог частини другої цієї статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення. Із цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач в обґрунтування заяви не надав жодних доказів, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може якимось чином утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також позивачем не надано жодних доказів, які б доводили неефективність захисту прав, свобод та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Фактично, на підтвердження необхідності забезпечення позову позивач покликається не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні. Так, позивач вказує лише на те, що відповідач може передати бажану позивачем земельну ділянку у власність або користування іншим особам. В той же час, жодних доказів тому, що відповідачем вживаються з цього приводу якісь конкретні дії чи заходи суду не надано.

Більше того, земельна ділянка, щодо якої позивач виявив намір на отримання у власність, не сформована, кадастрового номеру їй не присвоєно, що унеможливлює її ідентифікацію. Відповідно, така земельна ділянка взагалі не може виступати в якості об'єкту цивільного права.

Із системного аналізу вимог наведених вище процесуальних норм вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З урахуванням того, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є бездіяльність і рішення Рівненської міської ради з приводу вирішення його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, обраний позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу розпоряджатися землями міста на відповідній території, не співвідноситься з такими позовними вимогами.

Більше того, такий спосіб суперечить вимогам пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою не допускається забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, що випливають з рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі.

Водночас, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову направлений на попередження настання у майбутньому певної події, як то передача земельної ділянки на бажаному позивачем місцерозташуванні у власність або користування іншим особам. Тобто позивач фактично просить застосувати заходи забезпечення позову на майбутнє, що насамперед не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, функція Рівненської міської ради щодо розпорядження землями міста є виключно дискреційною, з огляду на що забезпечення позову шляхом заборони зазначеному органу місцевого самоврядування вчиняти певні дії є формою втручання в його дискреційні повноваження.

До того ж суд зазначає, що суд може забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Заборона ж вчинення дій, які не стосуються предмету даного позову та не узгоджуються з ним, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

В той же час, порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Що стосується ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності відповідача, то таких, очевидних, судом на даному етапі не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів, які наведені позивачем у заяві про забезпечення позову, немає, у зв'язку з чим у задоволені відповідної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову в справі №817/591/18 за його позовом до Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності,- відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Друзенко Н.В.