Справа № 142/882/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 142/882/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гринишина А.А.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

15 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року (прийняту у смт. Піщанці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій управління протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2017 року позивач вернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача зарахувати стаж роботи, встановлений рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 07.09.2017 року по справі 3 142/340/17, до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, та призначення і виплату їй пенсію з 20 вересня 2017 року.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що сторони не заявляли клопотання про розгляд справи за їх участю, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах адміністративної справи доказами.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 08.11.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20 вересня 2017 року відповідач відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії, посилаючись на те, що належний стаж роботи, що необхідний для призначення цього виду пенсії у позивача відсутній. Крім того, відповідач у своєму листі зазначив, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області стаж роботи встановлено за показами свідків, що не передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення», а також вказано, що таке рішення не має зобов'язального характеру щодо зарахування певного періоду стажу роботи на відповідній посаді.

Не погодившись із вказаними діями, ОСОБА_2 звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання, а тому період роботи з 01.09.1991 року по 31.08.1995 року повинен бути зарахований до спеціального стажу позивача. З урахуванням того, що позивач має необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, звільнена з роботи, тому вона має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки ОСОБА_2 судом встановлено, що в період роботи з 15.08.1986 року по 07.11.2016 року позивач перебувала на посадах вчителя біології та хімії, російської мови та літератури, старшої піонервожатої, вихователем групи продовженого дня, керівником гуртків, вчителем медико-санітарної підготовки у школах, а також методистом в Будинку піонерів.

Суд звертає увагу на те, що 19.09.2016 року до трудової книжки позивача було внесено запис про те, щоб ОСОБА_2 прийнята з 01.09.1991 року по 31.08.1995 року на посаду керівника гуртків Будинку піонерів, з 01.08.1991 року по 30.06.1994 року на посаду методиста Будинку піонерів. Зазначено, що запис за № 16 вважати недійсним, а також вказано, що позивач прийнята на посаду керівника гуртків Будинку піонерів основним працівником з суміщенням посади методиста Будинку піонерів з 01.09.1991 року.

Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач не зарахував до спеціального стажу позивача періоди роботи з 01.09.1991 року по 31.08.1995 року під час виконання обов'язків керівника гуртків Будинку піонерів та методиста Будинку піонерів, оскільки записи трудової книжки не містять посилань щодо визначення основної посади та посади за сумісництвом.

Так, з матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що для встановлення юридичного факту позивач звернулась до суду з відпорвідною заявою. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року встановлено факт, що ОСОБА_2 з 01 вересня 1991 року по 31 серпня 1995 року працювала в Піщанському Будинку піонерів на посаді керівника гуртків основним працівником з суміщенням посади методиста. Крім того, вказане підтверджується й записами в трудовій книжці позивача.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, серед переліку яких містяться і посади, які займала позивач (вчитель, вихователь, керівник гуртка).

Враховуючи викладене, період роботи з 01.09.1991 року по 31 серпня 1995 року підлягає зарахуванню позивачу до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років на підставі п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 2.4. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Враховуючи, що позивачу не виповнилось 55 років, але станом на 1 січня 2016 року вона мала вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим пункту е статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто не менше 26 років, а також звільнилась із роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зарахування спірного періоду до спеціального стажу та призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.