Справа № 826/6245/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 січня 2018 року №826/6245/17

Окружний адміністративний суд міста Києва Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (далі - позивач), до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києва, (далі - відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6,800 грн., за номером №000025/26-15-40-01/НОМЕР_1 від 23.02.2017 (далі - оскаржуване рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Київської міської ради №1450 від 16.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито, а постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 у справі 826/9823/16, яка набрала законної сили, було задоволено позов ФОП ОСОБА_1 та визнано протиправними дії ГУ ДФС у м. Києві та скасовано розпорядження №3753/у/26-15-40-02-21 від 31.05.2016 року про анулювання ліцензії. Отже, на думку позивача, дані фінансові санкції були застосовані протиправно до позивача на підставі адміністративного протоколу від 21.04.2016 року серія КИ №036367 складеного працівниками поліції за порушення ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягнули 18 року.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення на позов в яких зазначив, що ознайомившись з позовними вимогами та їх обґрунтуванням, вважає їх безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з огляду на те, що доказів будь-якої причетності ОСОБА_2 до діяльності ФОП ОСОБА_1, позивачем не надано, а тому вказану постанову не можна розглядати як належний доказ обставин в обґрунтування позову.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

У відповідному судовому засіданні, судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України від 06.07.2005 р. №2747-IV у редакції, що діяла до 15.12.2017 р.)

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 з 21.01.2016 року прийнятий на облік до Чуднівської Об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області як платник податків, про що зроблено відповідний запис під № 87.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 21.01.2016 року перебуває на обліку у Чуднівській Об'єднаній ДПІ ГУ ДФС у Житомирський області як платник єдиного внеску, про що зроблено відповідний запис №4100.

Основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

20.04.2016 Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві ФОП ОСОБА_1 було видано ліцензію серії НОМЕР_2 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями по АДРЕСА_2 з терміном дії з 06.02.2016 по 05.02.2017 року.

21 квітня 2016 року інспектором Солом'янського управління поліції старшим лейтенантом поліції Тищенко Ю.Г. відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення КИ № 036367, яким встановлено, що 21.04.2016 в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", за адресою АДРЕСА_2, громадянка ОСОБА_2 реалізувала алкогольний напій, а саме: пиво «Бочкове» ємністю 0,5 літрів неповнолітній особі, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В зв'язку з вищевикладеним, 16.05.2016 Солом'янським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було направлено подання від 11.05.2016 року № 036367/125/55/05-16 про вжиття відповідних заходів реагування

Крім того, на адресу до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було направлено на розгляд протокол про адміністративне правопорушення від 21.04.2016 року КИ № 036367.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради від 16.05.2016 № 1450 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відсутність події і складу адміністративного правопорушення). Дана постанова не оскаржувалась.

Незважаючи на наявність постанови Адмінкомісії, розпорядженням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 31.05.2016 № 3753/У/26-15-40-02-21, за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» анульовано ліцензію серії НОМЕР_3 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року у справі 826/9823/16, яка набрала законної сили, було задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 та визнано протиправними дії ГУ ДВС у м. Києві та скасовано розпорядження про анулювання ліцензії.

На думку суду відповідачем було неправомірно і безпідставно застосовано фінансові санкції до позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст. 1 цього Закону пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб'єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Згідно ст. 15 даного Закону встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, у тому числі, порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, у тому числі, особами, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до ст. 17 цього Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, останнє було прийняте у зв'язку з порушенням, на думку відповідача, суб'єктом господарювання-позивачем вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суд наголошує на тому, що постановою Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради від 16.05.2016 № 1450 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зазначене свідчить про спростування уповноваженим органом факту вчинення правопорушення, за наслідком якого, спірним розпорядженням контролюючого органу було анульовано ліцензію позивача та прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій.

Також, як вже зазначалось вище, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року у справі 826/9823/16, яка набрала законної сили, було задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 та визнано протиправними дії ГУ ДВС у м. Києві та скасовано розпорядження про анулювання ліцензії і також встановлено відсутність факту вчинення правопорушення на підставі адміністративного протоколу від 21.04.2016 року серія КИ №036367, складеного працівниками поліції за порушення ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, що ОСОБА_2 при розгляді справи Адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради від 16.05.2016 надала пояснення, що не працює, оскільки ці доводи жодним чином не спростовують відсутність факту вчинення правопорушення на підставі адміністративного протоколу від 21.04.2016 року серія КИ №036367 складеного працівниками поліції за порушення ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», на підставі якого до позивача застосовано фінансові санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність події і складу порушення ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у зв'язку з яким Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у м. Києві було прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №000025/26-15-40-01/НОМЕР_1, суд вважає протиправним застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 грн. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про застосування фінансових санкцій за №000025/26-15-40-01/НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

3. Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (13266, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.Т. Шрамко