Справа № 826/16595/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2018 року № 826/16595/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Манікюр»

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення податкового боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Манікюр» в розмірі 91 926, 90 грн..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №826/16595/18 та запропоновано відповідачу в п’ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на те, що ним не було отримано податкову вимогу, оскільки контролюючий орган направив її за невірною адресою, а тому позивач був позбавлений права на узгодження податкового боргу та його погашення в строк. Також позивач зазначив, що ним було частково сплачено суму податкових зобов’язань, що не враховано позивачем при подачі адміністративного позову.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, наявності відзиву на позов та інформації щодо відсутності відповіді на відзив.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п’ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд –

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулось із позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Експерс Манікюр» податкового боргу у розмірі 91 926, 90 грн., який є узгодженим, проте самостійно платником податків не сплачений.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу, наданого контролюючим органом до суду, за товариством з обмеженою відповідальністю «Експерс Манікюр» станом на 30.11.2017 обліковується борг зі сплати податку на додану вартість в сумі 91 926, 90 з яких 91 604, 47 грн. – сума недоїмки та 322, 43 грн. – пеня.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно приписів пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, “грошове зобов'язання платника податків” - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.53 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України 58.3. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України 42.2. документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 59.4. статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулось до суду про стягнення податкового боргу, наявного у товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Манікюр».

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було надіслано відповідачу податкову вимогу від 07.08.2017 №Ю-55594-17 на адресу м. Київ, Дарницький район, вул. Садова, буд. 20.

Проте, відповідно до інформації, що міститься у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.08.2017 місцем знаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Манікюр» була адреса – м. Київ, Дарницький район, вул. Садова 65, буд. 20.

Таким чином, контролюючим органом не було належним чином вручено податкову вимогу згідно з приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, а тому відповідач був позбавлений можливості узгодити податковий борг та сплатити визначену у податковій вимозі суму боргу. До того ж, позивачем не зазначено у податковій вимозі строк, до якого відповідач мав погасити своє грошове зобов’язання, що передбачено пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України.

Також, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Манікюр» у своєму відзиві на позов зазначено, що товариством було сплачено частину податкових зобов’язань, що підтверджується платіжним дорученням від 29.12.2017 №752 на суму 9 500, 00 грн., платіжним дорученням від 06.12.2017 №702 на суму 3000, 00 грн., платіжним дорученням від 04.12.2017 №684 на суму 5000, 00 грн. та платіжним дорученням від 12.12.2017 №717 на суму 4 500, 00 грн. з призначенням платежу «ПДВ за липень-вересень 2017 ТОВ «Експрес Манікюр».

Суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних доказів надсилання податкової вимоги за вірною адресою товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Манікюр». Також позивачем не було спростовано тверджень відповідача стосовно часткового погашення податкового боргу, яке, як вбачається з наданих суду платіжних доручень, відбулось до того, як Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було подано позов до суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що сума податкового зобов’язання є неузгодженою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про стягнення податкового боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Манікюр» у розмірі 91 926, 90 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.