Справа № 824/156/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/156/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюка О.А,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Маринюка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому з урахуванням усної заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Заставнівського управління обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу час догляду за особою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_5 в період з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з часу звернення за призначенням пенсії 30 березня 2017 року.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером за віком з 2017 року. В період з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року здійснював догляд за своєю матір'ю, яка досягла 80-річного віку, при цьому отримував компенсаційну виплату.

Зазначив, що у 2017 році він звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку пенсії з урахуванням додаткового стажу, який він здобув під час догляду за особою 80-річного віку, проте відповідачем надано відповідь про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема час догляду за пенсіонером який згідно висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивачу 13 березня 2017 року відповідно до заяви призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", №1058 від 09.07.2003 року (із змінами та доповненнями), загальний страховий стаж позивача складав - 23 роки 1 місяць 26 днів.

07 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання роз'яснення не зарахування періоду догляду за особою 80 - річного віку ОСОБА_5 з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року до страхового стажу. 08 листопад 2017 року відповідачем надано відповідь, згідно з якої позивачу повідомлено про відмову у зарахуванні стажу за вказаний період. Відмова мотивована тим, що пунктом «є» статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема час догляду за пенсіонером, який згідно висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, натомість у позивача відсутній такий висновок.

Крім того, відповідач зазначив, що нормативно - правові акти на які посилається позивач, а саме - Закон України "Про соціальні послуги", Постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" прийняті після виникнення спірних правовідносин (здійснення догляду за пристарілою матір'ю з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року ) та не можуть застосовуватись до даних правовідносин. Таким чином відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними, так як не ґрунтуються на діючих нормах законодавства, які регулюють вказані правовідносини.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, заслухавши пояснення учасників справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

13 березня 2017 року відповідно до поданої позивачем заяви, управлінням Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області, правонаступником якого з 10 квітня 2017 року є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 24.05.2017 року позивач є пенсіонером за віком (а.с.14), загальний страховий стаж становить - 23 роки 1 місяць 26 днів.

07 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання роз'яснення не зарахування до стажу періоду здійснення догляду за престарілою матір'ю за період з 1999 року по 2003 рік (а.с. 25).

08 листопада 2017 року Заставнівським управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надано відповідь на звернення з приводу причин не зарахування до стажу періоду здійснення догляду за престарілою матір'ю за період з 1999 року по 2003 рік, у зв'язку із відсутністю висновку про те, що пенсіонер за яким позивач здійснює догляд, потребував постійного стороннього догляду (а.с.26).

Згідно довідки виданої Юрківецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області № 2096 від 11.10.2017 року вбачається, що позивач здійснював догляд за своєю мамою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 1999 року по 2002 року (а.с.11).

Згідно з запису в трудовій книжці від 02.08.1999 року вбачається, що позивач звільнений з роботи в зв'язку з доглядом за пристарілою матір'ю (а.с.8).

Згідно довідки № 64 від 04 січня 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА вбачається, що позивач перебував на обліку Управління праці та соціального захисту населення та одержував компенсаційну виплату особі, яка ніде не працює та здійснює догляд за особою 80-річного віку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року.

В ході судового розгляду справи сторонами не заперечувався той факт, що разом із заявою від 30 березня 2017 року про призначення пенсії позивачем було подано документи, які підтверджували факт догляду за матір'ю 80-річного віку, а також і сам факт догляду.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

Згідно статті 1 Конституції - Україна є соціальною та правовою державою.

За приписами частини 2 статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 9 статті 11 Закону №1058 загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров'я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В ході судового розгляду справи заперечення відповідача зводились фактично до того, що пунктом "є" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. При цьому у позивача відсутній вказаний висновок, а відтак він не має правових підстав для включення до стажу роботи періоду догляду за матір'ю 80-річного віку.

Суд не погоджується із вказаними запереченнями, виходячи із того, що пунктом "ж" статті 67 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990р. №1480-І (із змінами і доповненнями, внесеними Законом СРСР від 17 квітня 1991 року N 2121-I) - до стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за престарілим, який досяг 80-річного віку.

Вказані норми статті 67 Закону №1480-І є імперативними і не потребують додаткового тлумачення в тій частині чи потрібно будь-який висновок особі, яка доглядає за пристарілою особою, яка досягла 80-річного віку.

Суд також погоджується з доводами позивача про те, що на час звільнення його з роботи, саме з метою догляду за пристарілою матір'ю, що також зазначено в трудовій книжці останнього, діючі норми не передбачали наявність або обов'язковість медичного висновку.

Судом встановлено, що відповідач розглядаючи звернення позивача з приводу не зарахування до стажу періоду здійснення догляду за престарілою матір'ю за період з 1999 рік по 2003 рік, керувався положеннями статті 56 Закону № 1788-XII, оскільки вважав, що виключно ці норми застосовуються до спірних правовідносин, які виникли з приводу зарахування до стажу роботи час догляду за пристарілою особою.

Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що у разі, до набрання чинності Закону №1058, а саме до січня 2004 року, якщо непрацююча особа здійснювала догляд за престарілим, який досяг 80-річного віку - час догляду повинен зараховуватись до стажу позивача на підставі встановлених обставин здійснення такого догляду та документів, які засвідчують вік престарілої особи, а відтак відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача час, догляду за особою, яка досягла 80- річного віку в період з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року.

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв'язку з викладеним, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Заставнівського управління обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу час догляду за особою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_5 в період з 03.08.1999 року по 31.12.2002 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з часу звернення за призначенням пенсії 30 березня 2017 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати - судовий збір в сумі 704,80 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 15 березня 2018 р.

Суддя Боднарюк О.В.