Справа № 569/18016/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 569/18016/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "27" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Панас О.В. в м.Рівне, відомості про час ухвалення судового рішення та дату складання повного тексту рішення відсутні) у справі за позовом Виконавчого комітету Рівненської міської ради до Приватного нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича про визнання протиправними та скасування рішень , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Виконавчий комітет Рівненської міської ради звернувся з позовом до приватного нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Плетньова В.О., в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 34817181 від 18.04.2017 року та індексний номер: 34817387 від 18.04.2017р.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2017 відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом виконавчого комітету Рівненської міської ради до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, виконавчий комітет Рівненської міської ради подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, позивач вказує на те, що даний спір є публічно-правовим розгляд якого належить до повноважень адміністративного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки має місце спір про право цивільне, а тому наявні підстави для застосування п.1 ч.1 ст.109 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, предметом даних спорів є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно прийнятих або вчинених ними при здійснені владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 і 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, в позові до суду Виконавчий комітет Рівненської міської ради оскаржує дії приватного нотаріуса Плетньова В.О. щодо внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34817181 від 18.04.2017 року та індексний номер: 34817387 від 18.04.2017р., відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру з реєстраційним номером 01, за адресою: АДРЕСА_1. як державного реєстратора.

Частиною першою статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон № 1952-IV) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, предметом позову в даному випадку є визнання протиправними дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 34817181 від 18.04.2017 року та індексний номер: 34817387 від 18.04.2017р.

Таким чином, даний спір по своїй суті є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету спірних правовідносин, колегія суддів вказує на помилковість висновку суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам щодо визначення підсудності даного спору.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "27" листопада 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "14" березня 2018 р.