Справа № 819/191/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/191/18

13 березня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 6800,00 грн. по платежу адміністративні штрафи та інші санкції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 24.01.2018 за відповідачем рахується заборгованість по платежу адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 6800,00 грн. Податковим органом відповідачу направлялась податкова вимога від 14.08.2017 №2770-17, однак зазначена заборгованість у добровільному порядку не сплачена. За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.02.2018 о 12:45 год. 26.02.2018 ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду розгляд справи відкладено на 13.03.2018 о 12:30 год. у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 13.03.2018 не прибув, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Тернопільській області. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. (арк.спр.33).

Представник відповідача у судове засідання повторно 13.03.2018 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання відповідно до статей 124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та копія ухвали про відкладення розгляду справи направлялися на адресу місця проживання відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк.спр.9) - АДРЕСА_1, 46008, однак поштові відправлення повернуті за закінченням терміну зберігання та іншими причинами, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення.

За положеннями статті 124 КАС України у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований 05.12.2007 органами державної реєстрації як фізична особа-підприємець та з 07.12.2007 перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.01.2018 (арк.спр.9).

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області (арк.спр.11) за відповідачем станом на 24.01.2018 рахується податковий борг по платежу адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 6800,00 грн.

Податковий борг виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 №000023/19-18-21-00/НОМЕР_1, яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі в розмірі 6800,00 грн. (арк.спр.16)

Так, в магазині "Продукти", де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: вул. С.Бандери, 8, м. Тернопіль, продавцем ОСОБА_2 здійснено реалізацію однієї пляшки пива ТМ "Опілля" місткістю 0,5 л особі, яка не досягла 18 років.

Даний факт підтверджується постановою №378 по справі про адміністративне правопорушення від 01.07.2015, прийнятою адміністративною комісією Тернопільської міської ради, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та застосовано до винної особи адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн. (арк.спр.18)

Відповідачем було оскаржено вищевказане рішення про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 №000023/19-18-21-00/НОМЕР_1 до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 у справі №819/620/16 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 № 000023/19-18-21-00/НОМЕР_1.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2016 постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 у справі №819/620/16 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Тернопільській області, Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Вказаною постановою, яка набрала законної сили, встановлено, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області правомірно застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 6800,00 грн. за порушення статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-BP (надалі - Закон України №481/95-BP).

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України №481/95-ВР.

Розділом IV-1 Основи державної політики щодо споживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів зазначеного Закону встановлено також обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Відповідно до статті 15-3 Закону України №481/95-BP забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Частиною четвертою цієї ж статті Закону України №481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України №481/95-BP до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі порушення вимог статті 15- 3 цього Закону - 6800 гривень.

За приписами пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 (надалі - Порядок №790), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема, є: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

14.08.2017 податковим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ф" №2770-17 на суму 6800,00 грн., яка направлялась на адресу відповідача, однак повернута з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" ( а.рк.спр.13).

Таким чином, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу в розмірі 6800,00 грн. відповідач до бюджету не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

За таких встановлених судом обставин позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а в даному випадку підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, дата народження - 07.06.1984 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок по платежу адміністративні штрафи та інші санкції на р/р 0002, МФО 838012, код одержувача 37977726, призначення платежу 21081103, банк одержувача УДКСУ у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 березня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.