Справа № 804/2277/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 р. Справа № 804/2277/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішеннь, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, у т.ч. Наказ на підставі якого проводилась перевірка та направлення на проведення перевірки прийняті з порушенням Податкового кодексу України. Позивач заперечує факт продажу 100 грамів горілки, оскільки відповідного недозволеного до продажу товару у неї не було в наявності, як і не було відповідної реалізації підакцизних товарів за місцем здійснення господарської діяльності та проведення фактичної перевірки не відбувалося. За таких обставин вважає, що винесені за результатами перевірки рішення, є протиправними і підлягають скасуванню.
Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Ухвалою суду від 20.11.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.03.2017р. на підставі наказу від 01.03.2017 року № 1166 відповідачем проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 за місцем здійснення господарської операції, за адресою: АДРЕСА_1, з питань дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
ФОП ОСОБА_2 отримала копію вказаного наказу про призначення фактичної перевірки про що розписалась у направленнях на перевірку від 01.03.2017р. №№6453, 6454, копії яких наявні в матеріалах справи.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 06.03.2017 року яким встановлено: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документу встановленого зразка на суму 45,70 грн. Роздрібна торгівля алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії, а саме: здійснено продаж горілки «Білоруська» 100 грамів за ціною 25,00 грн. (п.п.2.2.15 Акта).
Під час перевірки був складений опис алкогольних (горілчаних) виробів, які знаходяться в Столовій з адресою: АДРЕСА_1 - «Белорусская горілка» 1 бут. ємність 0,5л., в якій знаходиться горілка пів пляшки. Даний опис був підписаний головними державними ревізорами-інспекторами та ОСОБА_2 06.03.2017 року без зауважень.
До акту перевірки ФОП ОСОБА_2 були надані письмові пояснення в яких зазначено: «пересчитывать денежные средства я отказалась потом что я работаю на едином налоге без кассового аппарата. Лицензию на розничную торговл алкогольными напитками не получал в органах доходов и сборов, т.к. она мне не нужна в связи тем, что спиртным и пивом я не торгую».
Згідно висновків вказаного Акту перевірки встановлено порушення:
- пп.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято:
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області супровідним листом №6157/10/04-36-14-10-14 від 05.04.17р. направило до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська матеріали справ про адміністративні правопорушення, складені відносно ФОП ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №203/1278/17 від 16.05.2017р., яка набрала законної сили 27.08.2017р. встановлено, що при перевірці ГУ ДФС в Дніпропетровській області ФОП ОСОБА_2 кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 проводила розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, який підтверджує проведення розрахункової операції, чим було порушено п. 1, 2, ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
У вказаній постанові суду зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що зі складеним протоколом згодна, оскільки на момент перевірки не було погоджено з органом ДФС здійснення торгівлі без касового апарату.
Вказаною постановою суду ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.155-1 ч.1 КУпАП.
Згідно п.п.80.1, 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.
Відповідно до ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.
Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Пунктами 1, 2, 3 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 рої № 265/95-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; - застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.
Згідно п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).
Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.
Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.
У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна тopгiвля алкогольними напоями або тютюновими виробами).
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами перевірки «Кафетерій», який належить ФОП ОСОБА_2 за місцем здійснення господарської операції за адресою: АДРЕСА_1 складено акт перевірки від 06.03.2017 року яким встановлено: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документу встановленого зразка на суму 45,70 грн., а також роздрібна торгівля алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії, а саме: здійснено продаж горілки «Білоруська» 100 грамів за ціною 25,00 грн.
Суд не погоджується із твердженням позивача на відсутність порушення щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії, оскільки вказане спростовується матеріалами справи та наявними в ній доказами.
Так, під час перевірки був складений опис алкогольних (горілчаних) виробів, які знаходяться за місцем господарської діяльності позивача за адресою: АДРЕСА_1, а саме: «Белорусская горілка» 1 бут. ємність 0,5л., в якій знаходиться горілка пів пляшки. Вказане також знайшло своє підтвердження у вищевказаному акті перевірки від 06.03.2017 року, який разом із описом був підписаний ОСОБА_2 06.03.2017 року без зауважень.
Також під час перевірки був отриманий чек на суму операції, в яку входить продаж горілки «Білоруська» 100 грамів за ціною 25,00 грн.
Щодо виявленого порушення про проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документу встановленого зразка, фактично зазначене позивачем не заперечується та підтверджується наступним.
Так, постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №203/1278/17 від 16.05.2017р., яка набрала законної сили 27.08.2017р., копія якої наявна в матеріалах справи, встановлено, що при перевірці ГУ ДФС в Дніпропетровській області ФОП ОСОБА_2 кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 проводила розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, який підтверджує проведення розрахункової операції, чим було порушено п. 1, 2, ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
У вказаній постанові суду зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що зі складеним протоколом згодна, оскільки на момент перевірки не було погоджено з органом ДФС здійснення торгівлі без касового апарату.
Вказаною постановою суду ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.155-1 ч.1 КУпАП.
Щодо посилання позивача про те, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, у т.ч., що Наказ №1166 від 01.03.2017р. на підставі якого проводилась перевірка прийнято з порушенням Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.
Такі висновки позивача спростовуються змістом наказу на проведення оскаржуваної перевірки, в якому чітко визначені підстави для її проведення, що передбачені ст. 80 Податкового кодексу України. ФОП ОСОБА_2 була присутня при проведенні перевірки, отримала копію вказаного наказу про що розписалась у направленнях на перевірку від 01.03.2017р. №№6453, 6454 та Акті перевірки від 06.03.2017р. без зауважень. Отже, фактична перевірка була проведена при наявності підстав для її проведення.
Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Так, за змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Суд зазначає, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем оскаржуваними рішеннями правомірно застосовані до позивача фінансові та штрафні санкції у загальній сумі 170001,00 грн. на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова