Справа № 826/11769/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 березня 2018 року № 826/11769/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.06.2017 №86610-13,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.06.2017 №86610-13.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що транспортний засіб, з приводу якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не є об'єктом оподаткування у відповідності до приписів підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки його середньоринкова вартість є меншою вартості визначеною нормами Податкового кодексу України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує позивач, він - ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки AUDI, модель Q7, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2967, 2016 року випуску, на підтвердження чого надав суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Головним управління державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.06.2016 №4233-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до вимог підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому, згідно з приписами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

З огляду на вказані положення податкового законодавства у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які одночасно відповідають двом критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно); 2) середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно підпункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3 200, 00 гривень, тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля на 1 січня 2017 року становить 1 200 000, 00 грн.

Як було зазначено вище, об'єктом оподаткування у даному випадку виступає транспортний засіб марки AUDI, моделі Q7, типу загальний легковий седан-В, об'ємом двигуна 2 967, 2016 року випуску.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, №44, сторінка 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно із пунктом 4 Методики, інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Відповідно до пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Так, відповідач при визначенні середньоринкової вартості автомобіля ОСОБА_1 на сайті Мінеконом розвитку (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA) у графі «модель» зазначив Q7, 3,0, внутрішнього загорання, дизель.

У судовому засіданні представник відповідача наголосив, що об'єм двигуна при визначенні середньоринкової вартості заокруглюється, а тому відповідач правильно здійснив розрахунок, також зазначивши при здійсненні розрахунку тип пального дизель (D), що і вказано у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідачем, разом із запереченнями, було долучено до справи здійснений на сайті Мінекономіки розрахунок вартості автомобіля з якого вбачається, що вартість автомобіля AUDI Q7, 3,0 внутрішнього згорання, дизель складає 1 245 375, 40 грн..

Позивач в свою чергу зазначає, що модель його автомобіля Q7, а об'єм двигуна 2967, а тому відповідач обрав не ту модель авто при здійсненні розрахунку.

Суд також звертає увагу, що договір купівлі-продажу транспортного засобу, де мають бути зазначені точні відомості про авто, а саме: його марка, модель, модифікація та інші характеристики задля його ідентифікації, позивачем до суду не надано.

Суд при вирішенні спірного питання звертає увагу на наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, намер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number (VIN код) транспортного засобу позивача - НОМЕР_1.

Листом Державної фіскальної служби України від 01.08.2016 № 26072/7/99-99-18-02-02-17 «Про надання інформації» надано тлумачення VIN коду транспортного засобу.

Так, VIN-код транспортного засобу являє собою структуроване поєднання літеро-цифрових позначень, що надається виробником транспортному засобу з метою його ідентифікації.

Структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97 обов'язкового застосування в Україні.

Як правило, структура VIN-коду складається із 17 символів.

Листом Державної митної служби України "Щодо окремих питань з визначення країни походження автотранспортних засобів" від 15.07.2008 № 14/922-ЕП, зазначено що перші три символи VIN-коду (World Manufacturers Identification) визначають географічну зону, коди країни і виробника автотранспортного засобу, третій символ VIN-коду визначає вид транспортного засобу або підрозділ виробника транспортного засобу, літеро-цифрові позначення в описовій частині VIN-коду (позиції з четвертої до дев'ятої) містять кодовані дані про тип автомобіля, його конструкцію, тип кузова, тип двигуна, конструкцію приводу, робочий об'єм двигуна тощо, дев'ята позиція VIN-коду - це контрольна цифра VIN-коду, яка визначає коректність VIN-коду.

Сукупність знаків з першої до дев'ятої позиції VIN-коду дає змогу визначити марку і модель транспортного засобу.

Десята позиція VIN-коду визначає календарний або модельний рік виготовлення транспортного засобу (наступний модельний рік починається, як правило, після 1 липня поточного календарного року). За рік виготовлення транспортного засобу приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків VIN-коду).

Так, судом здійснено перевірку вказаного в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу позивача VIN-коду автомобіля (роздруківка з сайту додається до матеріалів справи).

З отриманих даних вбачається, що робочий об'єм двигуна автомобіля AUDI Q7, (VIN-код якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів - НОМЕР_1), - 3.00 л., модель автомобіля AUDI Q7 QU. 3,0 TDI.

Суд наголошує, що зазначений VIN-код автомобіля є унікальним, інформація яку він містить у собі, чітко відповідає характеристикам авто на якому він вказаний.

Як зазначалос вище, відповідно до пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація..

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідно до даних, які містить в собі VIN-код автомобіля позивача, Головним управлінням державної фіскальної служби у місті Києві при здійсненні розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, було правильно вказано його марку і модель, а тому розрахована на сайті Мінекономіки вартість автомобіля ОСОБА_1 є вірною, та станом на день формування розрахунку 27.12.2017 становила 1 245 375, 40 грн..

Таким чином, з урахуванням вище вказаного, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.06.2017 №86610-13.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, встановлені судом обставини в процесі розгляду адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.