Справа № 802/1239/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року

Київ

справа №802/1239/16-а

провадження №К/9901/6767/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 802/1239/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду прийняту 5 жовтня 2016 року у складі судді Крапівницької Н.Л., та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду постановлену 6 грудня 2016 року, у складі колегії суддів: головуючого - Совгири Д.І., суддів: Курки О.П., Білоуса О.В.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області (далі - ГУНП у Вінницькій області), Атестаційної комісії № 6 Головного Управління Національної поліції України у Вінницькій області (далі - атестаційна комісія), в якому просив:

визнати незаконним та скасувати рішення ГУНП у Вінницькій області щодо включення ОСОБА_1, до списку поліцейських, що підлягають атестуванню;

визнати дії ГУНП у Вінницькій області щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними, а прийняте Атестаційною комісією № 6 відносно нього рішення (висновок) скасувати;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП у Вінницькій області № 127 о/с від 7 липня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції і поновити його на посаді заступника начальника ізолятора тимчасового тримання Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 20 жовтня 2001 року по 6 листопада 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом ГУНП у Вінницькій області від 07 листопада 2015 року № 2 о/с "По особовому складу" позивача як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, 7 листопада 2015 року призначено з присвоєнням спеціального звання капітан поліції в порядку переатестування на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу ГУНП у Вінницькій області.

Однак, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 7 липня 2016 року № 127 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугував висновок атестаційної комісії від 7 червня 2016 року.

Вважаючи вказаний висновок таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про Національну поліцію", а наказ про звільнення 7 липня 2016 року № 127 о/с протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про поновлення його на посаді.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, оформлене протоколом ОП №15.00006021.0035650 від 07 червня 2016 року в частині результатів атестування ОСОБА_1 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність?.

Визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 127 о/с від 07 липня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_1, заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 07 липня 2016 року.

Постанову в частині поновлення на посаді допустив до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовив.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 січня 2018 року касаційна скарга ГУНП у Вінницькій області надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 31 січня 2018 року прийнята до провадження.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що наказ від 7 липня 2016 року № 127 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції є правомірним, оскільки був прийнятий на підставі протокольного рішення атестаційної комісії, яким встановлено, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Проведення ж атестування позивача після призначення на службу до поліції є наслідком виконанням приписів пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень та частини четвертої статті 52, частини першої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію". Відповідач не вбачає порушень процедури проведення атестування, а складений протокол про невідповідність займаній посаді відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженій наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки з матеріалів скарги вбачається, що відповідач оскаржує рішення судів попередніх інстанцій тільки в частині позовних вимог, які були задоволені, Верховний Суд перевіряє законність та обґрунтованість цих судових рішень лише в межах касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 20 жовтня 2001 року по листопад 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно з наказом ГУНП у Вінницькій області від 07 листопада 2015 року № 2 о/с "По особовому складу" відповідно до пунктів 9, 12 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання капітан поліції в порядку переатестування на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції №1465, ГУНП у Вінницькій області видано наказ від 12 лютого 2016 року № 146, на виконання якого створено атестаційні комісії № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 та проведено атестування поліцейських ГУНП у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційною комісією, починаючи з 15 лютого 2016 року.

Так, 25 травня 2016 року наказом № 620 затверджено персональний склад атестаційних комісій, а позивача включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

25 травня 2016 начальником Вінницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області полковником поліції А. В. Присяжнюком складено атестаційний лист на позивача, в якому вказано, що ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендувала себе з позитивного боку, сумлінно ставиться до виконання службових обов'язків, професійно підготовлений спеціаліст, володіє достатнім рівнем теоретичних знань, професійної майстерності. Із знанням справи використовує набуті знання. За час проходження служби завоював авторитет та повагу серед особового складу безпосереднього керівництва та населення. Морально стійкий, здатний контролювати власні емоції. На критичні зауваження реагує правильно, завжди своєчасно усуває недоліки. Уміло володіє табельною зброєю, здатен переносити труднощі служби.

Також, в атестаційному листі міститься висновок прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді, відомості про результати тестування та про результати атестування (висновок атестаційної комісії).

Разом з цим, атестаційна комісія провела співбесіду з позивачем, а також дослідила документи, а саме: декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

Згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", вартість майна, указаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 року, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" відповідає наявній податковій інформації про доходи, які отримані із законних джерел. У декларації вказано достовірні відомості.

За результатами розгляду вказаних матеріалів та проведеної співбесіди атестаційною комісією прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що атестування позивача та його звільнення з поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" проведено без достатніх правових підстав.

Зазначена позиція була підтримана і Вінницьким апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Верховний Суд висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у пункті 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII.

Так, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Інститут атестування поліцейських передбачено Законом України "Про Національну поліцію" відповідно до частини першої статті 57 якого, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

За правилами частини другої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту першого розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Отже, кожна із зазначених у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону № 580-VIII.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що атестацію позивача проведено в порядку атестування усіх поліцейських ГУНП у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що, на думку відповідача, відповідає приписам частини першої статті 57 Закону № 580-VIII; наказ ГУНП у Вінницькій області "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" від 12 лютого 2016 року № 146 не містить посилань на підстави для проведення атестування, передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Слід зауважити, що приписи частини першої статті 57 Закону № 580-VIII не є самостійною підставою проведення атестування, оскільки цю норму необхідно застосовувати у системному взаємозв'язку з нормами частини другої статті 57 цього ж Закону, в якій наведений вичерпний перелік підстав для проведення атестування, за відсутності яких проведення атестації є протиправним.

Крім того, пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII встановлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Верховний Суд звертає увагу, що наказ ГУНП у Вінницькій області від 07 листопада 2015 року № 2 о/с "По особовому складу", відповідно до якого ОСОБА_1 в порядку переатестування призначено на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції НУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання капітана поліції, не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду, а відтак питання про відповідність ОСОБА_1 вимогам до поліцейських було вирішено ще у листопаді 2015 року, у момент видання наказу про прийняття його на службу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положення статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, які, в свою чергу, не суперечать положенням Закону № 580-VIII, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Як вбачається з атестаційного листа, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендувала себе з позитивного боку, добре знає та вміло використовує у службовій діяльності вимоги статутів, наказів та інших нормативних документів, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ та Національної поліції. Систематично працює над підвищенням свого професійного рівня. Відзначається схильністю до аналітичної роботи, до виконання службових обов'язків ставиться сумлінно.

Також, у вказаному атестаційному листі міститься висновок прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді, відомості про результати тестування та про результати атестування.

Згідно з протоколом атестаційної комісії № 15.00006021.0035650 від 7 червня 2016 року вбачається, що членами комісії під час проведення атестації було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

При цьому, вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки вона характеризується виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

За таких обставин і правового врегулювання Верховний Суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу ГУНП у Вінницькій області від 7 липня 2016 року № 127 о/с щодо звільнення позивача через службову невідповідність зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Т. Г. Стрелець