Справа № 826/14764/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/67
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2018 року 15:32 № 826/14764/17

За позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Секретар Б.О.Литвин

Представники:

Від позивача: ОСОБА_5 - п/к (дов. від 23.06.16 р.)

Від відповідача-1: Білоконь М.В. - п/к (дов. від 05.01.18 р.)

Від відповідача-2: не з'яв.

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича, що полягають у неакцептуванні (невключенні) до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" вимог ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн., зобов'язання акцептувати (визнати) кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн. як вимоги кредитора другої черги, внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" шляхом включення акцептованих вимог ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн. як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни, що внесені до Реєстру, в частині включення акцептованих вимог ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн.

В судовому засіданні 20.02.18 р. оголошено резолютивну частину рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебував на посаді Голови правління ПАТ "Діамантбанк" з 01.02.06 р. по 12.07.13 р.

Відповідно до рішення Спостережної ради ПАТ "Діамантбанк", затвердженого протоколом Спостережної ради ПАТ "Діамантбанк" за № 164 від 12.07.13р., ОСОБА_1 було звільнено з посади Голови правління ПАТ "Діамантбанк".

Згідно рішення Спостережної ради ПАТ "Діамантбанк", затвердженого протоколом Спостережної ради ПАТ "Діамантбанк" за №165 від 12.07.13р., було прийнято рішення про виплату йому винагороди за період роботи з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року у розмірі 2 000 000 гривень за кожен рік роботи, що в загальному становить 12 000 000 гривень.

Питання легітимності вказаних рішень Спостережної ради ПАТ "Діамантбанк", а також виплати ОСОБА_1 вказаної винагороди, було предметом судового розгляду, а саме.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц за позовом до ПАТ "Діамантбанк" про зобов'язання повернути трудову книжку та стягнення грошової суми позов задоволено частково - зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" повернути ОСОБА_1 його трудову книжку, стягнено з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 12 003 654 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.10.14 р. рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. залишене без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.11.14 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду вказаних судових рішень.

Подані пізніше заяви ПАТ "Діамантбанк" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишені без задоволення.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ "Діамантбанк" суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням останніх уточнень, у розмірі 3 492 883, 33 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.17 р. у справі №752/20991/14-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Діамантбанк" середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 082 358 грн. 36 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. рішення суду першої інстанції скасовано. Стягнуто з ПАТ "Діамантбанк" середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3 415 691 грн. 69 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.17 р. рішення апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.18 р. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.02.17 р. скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Також предметом судового оскарження був договір про виплату винагороди, укладений між ПАТ "Діамантбанк" та ОСОБА_1 12.07.13 р., а саме.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.07.14 р. позов ПАТ "Діамантбанк" задоволено - визнано вказаний договір недійсним; рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.10.14 р. вказане судове рішення скасоване.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.02.15 р. рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.10.14 р. в частині відмови в задоволенні позову ПАТ "Діамантбанк" до ОСОБА_7, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним скасовано, залишено в силі в цій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.07.14 р.; в іншій частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.10.14 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 24.06.15 р. ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.02.15 р. скасовано, рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.10.14 р. залишено без змін.

Примусове виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. №752/3424/14-ц на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц перебувало на виконанні Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП №48405970, відкритого постановою від 11.08.15 р.

Під час здійснення виконавчих дій ПАТ "Діамантбанк" оскаружувалися дії державного виконавця щодо продовження виконавчого провадження, а саме.

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.12.14р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.14р. по справі №752/3424/14-ц про стягнення з ПАТ "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654,00 грн.

В подальшому скаржник подав до суду письмові уточнення до скарги на постанову державного виконавця, зокрема, змінив предмет оскарження на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 04.12.14р. про відкладення провадження виконавчих дій ВП № 45639519. З урахуванням поданих уточнень, скаржник просить суд визнати неправомірною оскаржувану постанову, а також зобов'язати державного виконавця скасувати цю постанову та закінчити виконавче провадження ВП № 45639519.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник зазначає про те, що постанова про відкладення провадження виконавчих дій від 04.12.14р. винесена державним виконавцем неправомірно, оскільки рішення суду виконане скаржником протягом встановленого державним виконавцем строку на добровільне (самостійне) виконання, а тому, як на думку скаржника, підстав для відкладення провадження виконавчих дій та винесення оскаржуваної постанови не було. При цьому скаржник посилається на порушення державним виконавцем приписів Закону України "Про виконавче провадження" в частині обов'язку державного виконавця закінчити виконавче провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.14 р. у справі №752/21115/14-ц визнано неправомірною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича про відкладення провадження виконавчих дій від 04.12.14 р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, зобов'язано усунути порушення та скасувати постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 04.12.14 р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, зобов'язано закінчити виконавче провадження ВП № 45639519, відкрите з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.14 р. по справі № 752/3424/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.02.15 р. у вказаній справі ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.14 р. скасовано. Постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.15 р.

Також до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" з позовом до Державної виконавчої служби України, в якому просило: визнати протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича від 10.12.14р. про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.14р. по справі №752/3424/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654,00 грн.; зобов'язати скасувати постанову від 10.12.14р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки позивачем виконане рішення суду та сплачено грошові кошти на особовий рахунок стягувача протягом встановленого державним виконавцем 7-денного строку на добровільне виконання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.15 р. у справі №826/20405/14 адміністративний позов задоволено в повному обсязі: визнано протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича від 10.12.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2014р. по справі № 752/3424/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654,00 грн. та зобов'язано її скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 17.03.16 р. вказане судове рішення залишене без змін.

З врахуванням висновків вказаних судових рішень головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчуком Тарасом Володимировичем винесено постанову від 07.07.16 р. ВП №45639519 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням судового рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.16 р. скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.15 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.16 р. і закрито провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Постановою заступника директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.04.17 р. ВП №45639519 постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.07.16 р. скасовано, зобов'язано відновити виконавче провадження.

28.04.17 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчуком Тарасом Володимировичем винесено постанову ВП №45639519 про відновлення виконавчого провадження, і в подальшому виконавчий документ був повернутий стягувачу постановою від 28.04.17 р. у зв'язку з запровадженням у ПАТ "Діамантбанк" тимчасової адміністрації на підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.17 р. №264-рш/БТ.

27.07.16 р. ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ "Діамантбанк" про стягнення суми боргу в розмірі 16 614 400, 64 грн., за якою ухвалою від 29.07.16 р. відкрито провадження №758/9397/16-ц.

Ухвалою суду від 26.06.17 р. позовну заяву залишено без розгляду за заявою позивача.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.17 р. №394-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДІАМАНТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.17 р. №2663 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ДІАМАНТБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку", у зв'язку з чим у газеті "Голос України" розміщено повідомлення про прийом вимог кредиторів (№117 від 30.06.17 р.)

20.07.17 р. ОСОБА_1 подав на ім'я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк" заяву про включення його вимог у розмірі 15 419 345. 69 грн. до другої черги кредиторів.

Листом від 25.10.17 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк" повідомила позивача про відсутність підстав для включення позивача до реєстру кредиторів.

В якості підстави для відмови у листі зазначено ту обставину, що 28.11.14 р. ПАТ "Діамантбанк" на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14р. у справі №752/3424/14-ц на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 було сплачено 12 003 654 грн., чим рішення було виконане в повному обсязі.

Що стосується рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. по справі №752/2099/14-ц, то вказана справа передана на новий розгляд.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану відмову протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що судовими рішеннями, що набули законної сили, встановлено трудовий характер договору про виплату винагороди, укладений між ПАТ "Діамантбанк" та ОСОБА_1 12.07.13 р., а також виникнення заборгованості за вказаним договором.

Вказані вимоги згідно п. 2 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" входять до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Заборгованість перед позивачем не погашена станом на час початку ліквідаційної процедури, оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу постановою від 28.04.17 р. у зв'язку з запровадженням у ПАТ "Діамантбанк" тимчасової адміністрації на підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.17 р. №264-рш/БТ, тобто, не у зв'язку з виконанням.

Зокрема, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.02.15 р. у справі №752/21115/14-ц ПАТ "Діамантбанк" було відмовлено у задоволенні його заяви про зобов'язання державного виконавця закінчити виконавче провадження №45639519 з підстав його фактичного виконання, оскільки згідно платіжного доручення від 28.11.14 р. кошти позивачу не перераховувалися.

Щодо вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач зазначає, що повне відновлення прав позивача можливе лише шляхом затвердження змін, що внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімонін Олександр Олексійович - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач стверджує, що ним належним чином, самостійно та в повному обсязі виконано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц на шляхом перерахування на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 12 003 654 грн. платіжним дорученням від 28.11.14 р., про що надається копія виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1.980 в ПАТ "Діамантбанк".

Виконання рішення суду також встановлено Апеляційним судом м. Києва в мотивувальній частині ухвали від 26.02.15 р. по справі №752/21115/14-ц.

Також підтвердженням виконання вказаного судового рішення є подання позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ "Діамантбанк" про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку від 06.08.08 р. №992/РКО в сумі 16 614 400, 64 грн.

Станом на 20.07.17 р. залишок грошових коштів на рахунку позивача становив 9 783 302, 91 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що станом на час звернення ОСОБА_1 з кредиторськими вимогами рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. у справі №752/20991/14-ц не набрало законної сили, тоді як позивач посилається на нього як на підставу акцептування його вимог.

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що вимоги до Фонду є передчасними, оскільки Фондом не прийнято жодного рішення, не вчинено дії та не допущено бездіяльності щодо позивача, а затверджений реєстр кредиторів з включенням до нього інформації про позивача до Фонду не надходив.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Згідно ч. 1, 5 ст. 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.17 р. №394-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДІАМАНТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.17 р. №2663 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ДІАМАНТБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку», у зв'язку з чим у газеті "Голос України" розміщено повідомлення про прийом вимог кредиторів (№117 від 30.06.17 р.).

ОСОБА_1 в межах передбаченого строку подано 20.07.17 р. заяву про включення його вимог у розмірі 15 419 345, 69 грн. до другої черги кредиторів.

Вказані обставини сторонами не заперечуються і не підлягають додатковому встановленню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 52 вказаного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Листом від 25.10.17 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк" повідомила позивача про відсутність підстав для включення позивача до реєстру кредиторів, оскільки 28.11.14 р. ПАТ "Діамантбанк" на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 було сплачено 12 003 654 грн., чим рішення було виконане в повному обсязі, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. по справі №752/2099/14-ц скасоване з передачею справи на новий розгляд.

З приводу вказаних підстав для відмови у задоволенні заяви позивача суд зазначає наступне.

Згідно позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними дії щодо неакцептування його вимог на суму 12 000 000 грн., а не на суму 15 419 345, 69 грн., тобто, лише щодо суми, присудженої до стягнення на користь позивача на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц.

Щодо суми, присудженої до стягнення на користь позивача рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.05.17 р. у справі №752/20991/14-ц, то щодо протиправності дій відповідачів у вказаній частині позивач позовні вимоги не заявляє, відповідно, посилання відповідача на відсутність остаточного судового рішення по вказаній справі не може бути прийняте до уваги.

Крім того, станом на час прийняття рішення в адміністративній справі постановою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.18 р. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.02.17 р. скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, предметом розгляду у даній адміністративній справі є лише кредиторські вимоги позивача у розмірі 12 000 000 грн., присуджені на його користь рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц.

Обґрунтованість присудження на користь позивача сум за вказаним рішенням підтверджена судовими рішеннями, що набули законної сили.

Щодо примусового виконання вказаного судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи виконавчий документ - виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. №752/3424/14-ц - був повернутий стягувачу постановою Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП №48405970 від 28.04.17 р. у зв'язку з запровадженням у ПАТ "Діамантбанк" тимчасової адміністрації на підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.17 р. №264-рш/БТ, тобто, не у зв'язку з виконанням судового рішення, а з підстав, що виключають задоволення вимог позивача у виконавчому провадженні.

Також наданими судовими рішеннями факт належного виконання ПАТ "Діамантбанк" виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14р. №752/3424/14-ц не встановлено, а саме.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.02.15 р. у справі №752/21115/14-ц ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.14 р., якою визнано неправомірною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича про відкладення провадження виконавчих дій від 04.12.14 р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, зобов'язано усунути порушення та скасувати постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 04.12.14 р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 45639519, зобов'язано закінчити виконавче провадження ВП № 45639519, відкрите з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.14 р. по справі № 752/3424/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 12 003 654,00 грн., - скасовано; постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Посилання відповідача на мотивувальну частину вказаної ухвали, згідно якої визнано виконання судового рішення, суд не може визнати обґрунтованими, оскільки у такому випадку ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.14 р. була би залишена без змін, тоді як вона була скасована, а виконавче провадження продовжене.

Також не встановлено факт виконання судового рішення постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.15 р. у справі №826/20405/14, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.16 р. скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.15 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.16 р. і закрито провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказаний висновок суду став підставою для винесення постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.04.17 р. ВП №45639519 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.16 р., зобов'язання відновити виконавче провадження, яке було відновлено 28.04.17 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчуком Тарасом Володимировичем шляхом винесення постанову ВП №45639519 про відновлення виконавчого провадження.

Станом на час розгляду адміністративної справи вказані судові рішення набули законної сили, і суд в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, враховує вказані висновки суду.

Згідно ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

В даному випадку згідно вказаних судових рішень не було встановлено факт виконання ПАТ "Діамантбанк" рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14р. №752/3424/14-ц, зокрема, факт зарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1.980 28.11.14 р. 12 003 654 грн. з призначенням "виплата згідно рішення Голосіївського районного суду справа №752/3424/14-ц від 14.07.14 р. без ПДВ", з якої утримано єдиний соціальний внесок у розмірі 745, 42 грн. та військовий збір у розмірі 2 040 250, 86 грн., станом на час введення до банку тимчасової адміністрації не став підставою для закриття виконавчого провадження, оскільки позивач фактично доступ до присуджених на його користь коштів не отримав, про що свідчить і факт його звернення з заявою про визнання його кредитором банку.

Відповідачем не спростовано посилання позивача на порушення вимог ч. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 р. №512/5, згідно яких у разі якщо державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження накладено арешт на майно, в тому числі, на кошти боржника, до закінчення виконавчого провадження, боржник може запропонувати державному виконавцю списати кошти, необхідні для виконання рішення, з його рахунку та зарахувати їх на відповідний рахунок органу ДВС з подальшим перерахуванням стягувачу.

Також відповідачем не надано доказів та пояснень щодо подальшого руху коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1.980, зокрема, щодо обставин, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 від 27.06.16 р., поданої до Подільського районного суду м. Києва про стягнення з вказаного рахунку коштів, а саме: чому не було виконано розпорядження позивача про списання коштів з його рахунку у зв'язку з його закриттям.

Суд зазначає, що належним виконанням судового рішення є не просто зарахування коштів на рахунок стягувача, а й надання йому реальної можливості ними розпорядитися, враховуючи, що вказаний рахунок відкрито у ПАТ "Діамантбанк", що є боржником у виконавчому провадженні.

Надані суду докази та пояснення представників сторін свідчать про те, що відповідачем свідомо вчинялися дії, спрямовані на позбавлення позивача можливості розпорядитися своїми коштами протягом тривалого періоду - з 28.11.14 р. по час запровадження у банку тимчасової адміністрації, у зв'язку з чим його зобов'язання перед ОСОБА_1 не можуть вважатися виконаними.

Щодо посилання відповідача на факт звернення ОСОБА_1 27.06.16 р. до Подільського районного суду м. Києва про стягнення з вказаного рахунку коштів, то вказана обставина лише свідчить про намагання позивача отримати можливість розпоряджатися власними коштами, а не про визнання ним виконання судового рішення. У випадку отримання позивачем можливості розпоряджатися власними коштами, зокрема, виконання ПАТ "Діамантбанк" розпорядження від 28.11.14 р. про перерахунок залишку на інший рахунок, підстави для звернення позивача до Подільського районного суду м. Києва, а також до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк" з заявою про включення до реєстру кредиторів були би відсутні.

Згідно ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у рішенні від 07.05.02 р. (заява 59498/00) BURDOV v. RUSSIA Суд підкреслює, що "вимога" може становити "володіння" у розумінні ст. 1 протоколу 1 Конвенції, якщо достатньою мірою встановлено, що така вимога може бути виконана (див. Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece, рішення від 09.12.94 р., Series A no. 301-B, p. 84, § 59).

Рішення Шахтинського міського суду від 03.03.97 р., 21.03.99 р. та 09.03.00 р. забезпечило заявника вимогами, що можуть бути виконані, а не лише загальним правом отримати підтримку від держави. Судові рішення набули законної сили, оскільки не були оскаржені, і щодо їх виконання були відкриті виконавчі провадження. З цього слідує, що неможливість для заявника отримати виконання судових рішень, як мінімум, до 05.03.01 р., становить втручання у його право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого параграфу ст. 1 протоколу 1 Конвенції. (§ 40). http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-60449

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у рішенні від 19.03.97 р. (заява №18357/91) HORNSBY v. GREECE право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній із сторін. Важко уявити ситуацію, щоб п. 1 ст. 6 докладно описував процедурні гарантії, що надаються сторонами цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення ст. 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6. (§ 40) http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-58020

З врахуванням вищевикладеного невиконання судового рішення призвело до невиправданого втручання у майнові права позивача, що може бути виправлене під час ліквідаційної процедури.

Оскільки в результаті виконання судового рішення, що набуло законної сили, позивач фактично своє майно не отримав, то він має право його отримати під час ліквідаційної процедури в порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оскільки рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14 р. у справі №752/3424/14-ц позовні вимоги задоволено і зроблено висновок про трудовий характер договору про виплату винагороди, укладеного між ПАТ "Діамантбанк" та ОСОБА_1 12.07.13 р., то висновок позивача про віднесення вказаних вимог до другої черги кредиторів згідно ст. 52 Закону є обґрунтованим.

З врахуванням викладеного суд задовольняє позовні вимоги, заявлені до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича.

Щодо позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

У задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд відмовляє, оскільки жодних прав та інтересів відносно позивача таким суб'єктом не порушено, адже лише за наслідком вчинення дій саме уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку будуть вчинятися дії Фондом. Відтак, в цій частині позов є передчасним і необґрунтованим.

Посилання позивача на обрання належного способу захисту порушеного права суд не може вважати обґрунтованим, оскільки Фонд не вчиняв дій, не допускав бездіяльності та не приймав рішень, що перешкоджали б захисту прав позивача.

Заявлення вимог до суб'єкта власних повноважень, який прав та інтересів позивача не порушив, не може бути обґрунтованим необхідністю повного захисту прав та інтересів позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича, що полягають у неакцептуванні (невключенні) до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" вимог ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" Тімоніна Олександра Олексійовича акцептувати (визнати) кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн. як вимоги кредитора другої черги, внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" шляхом включення акцептованих вимог ОСОБА_1 на суму 12 000 000 грн. як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 02.03.18 р.