Справа № 826/13267/17
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/13267/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Катющенка В.П., суддів: Кармазіна О.А., Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної служби геології та надр України
до про Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Кузьменко О.С. про закінчення виконавчого провадження № 54230486. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна постанова є передчасною та прийнята відповідачем з порушенням норм законодавства. Насамперед, позивач вказує, що у даному виконавчому провадженні оскаржуються в судовому порядку постанови про накладення штрафів. Також зазначає, що позивачем вживаються дії на виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016, про що позивачем було повідомлено відповідача. Разом з тим, відповідачем не було надано оцінки поважності причин невиконання позивачем судового рішення у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк.

Ухвалами суду від 28.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 19.12.2017.

Представники сторін у судове засідання 19.12.2017 не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

19.12.2017 представник відповідача подала до суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи, що у судове засідання не прибули представники учасників справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.06.2017 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява ПАТ "Укрнафта" про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 826/1698/16 про зобов'язання Державної служби геології та надр України здійснити дії, передбачені пунктом 18 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 за наслідком розгляду заяв ПАТ "Укрнафта" про внесення змін до спеціального дозволу № 2091 від 24.12.1999 на видобування корисних копалин: нафта, газ, розчинний у нафті Східно-Рогинцівського родовища з урахуванням заяви ПАТ "Укрнафта" № 05.2.2-22/61 від 15.05.2014 та доданих документів в тому числі від 28.10.2014, від 30.12.2014, від 27.02.2015 та від 02.03.2015.

До вказаної заяви ПАТ "Укрнафта" було додано оригінал виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2016 № 826/1698/16 та докази сплати авансового внеску.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 06.07.2017 відкрито виконавче провадження №54230486 з примусового виконання виконавчого листа № 826/1698/16, виданого 19.10.2016 Київським апеляційним адміністративним судом.

В постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повідомив боржника - Державну службу геології та надр України про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Враховуючи, що станом на 31.07.2017 рішення суду не було виконано боржником, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. прийнято постанову від 31.07.2017, якою на Державну службу геології та надр України накладено штраф у сумі 5100,00 грн.

Також, державним виконавцем у вказаній постанові повідомлено боржника про необхідність виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

01.08.2017 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист Державної служби геології та надр України від 26.07.2017 № 04-0535, у якому повідомлено, що питання щодо надання ПАТ "Укрнафта" спеціального дозволу без проведення аукціону на підставі пп. 2 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами буде розглянуто на наступному засіданні Комісії з питань надрокористування.

21.09.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. прийнято постанову, якою за невиконання рішення суду на Державну службу геології та надр України накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Також, 21.09.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. скеровано до Національної поліції України подання (повідомлення) № 18964-0-33-17/20-1/9 про кримінальне правопорушення, у якому державний виконавець просив відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної служби геології та надр України вимог виконавчого листа від 19.10.2016 № 826/1698/16, що видав Київський апеляційний адміністративний суд, про зобов'язання Державної служби геології та надр України здійснити дії, передбачені пунктом 18 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 за наслідками розгляду заяв ПАТ "Укрнафта" про внесення змін до спеціального дозволу № 2091 від 24.12.1999 на видобування корисних копалин: нафта, газ, розчинний у нафті Східно-Рогинцівського родовища з урахуванням заяви ПАТ "Укрнафта" № 05.2.2-22/61 від 15.05.2014 та доданих документів в тому числі від 28.10.2014, від 30.12.2014, від 27.02.2015 та від 02.03.2015.

28.09.2017 державним виконавцем на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 54230486.

На переконання позивача, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною четвертою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому, одним з обов'язків боржника є надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця.

Так, частинами першою-третьою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на момент направлення відповідачем до Національної поліції України подання (повідомлення) від 21.09.2017 № 18964-0-33-17/20-1/9 про кримінальне правопорушення, у якому державний виконавець просив відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної служби геології та надр України вимог виконавчого листа від 19.10.2016 № 826/1698/16, виданого Київським апеляційним адміністративним судом, боржником не було виконано рішення суду, незважаючи на вимогу виконавця, викладену у постанові про накладення штрафу від 31.07.2017.

При цьому, суд враховує, що відповідачем було повністю дотримано процедуру направлення до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а саме зазначене повідомлення було направлено після накладення на боржника штрафу, надання останньому строку для виконання рішення суду та попередження про кримінальну відповідальністю.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Враховуючи, що направлення виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення є підставою для закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що спірна постанова прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 54230486 від 28.09.2017.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача, що відповідачем не було надано оцінки поважності причин невиконання позивачем судового рішення у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк з огляду на наступне.

Так, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2017 та постанову про накладення штрафу від 30.07.2017 позивач не скористався своїм правом, гарантованим статтями 32, 33 Закону України "Про виконавче провадження", і не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій та/або до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, наявні матеріали виконавчого провадження не містять жодних інших листів позивача (боржника) на адресу відповідача, за винятком листа від 26.07.2017 № 04-0535, які б могли свідчити про поважність причин невиконання позивачем судового рішення.

При цьому суд звертає увагу, що і вказаний вище лист позивача від 26.07.2017 № 04-0535, у якому останній зазначає, що питання щодо надання ПАТ "Укрнафта" спеціального дозволу без проведення аукціону на підставі пп. 2 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами буде розглянуто на наступному засіданні Комісії з питань надрокористування, взагалі не містить інформації про призначену дату такого засідання Комісії.

Також, суд не приймає до уваги твердження позивача про передчасність прийняття відповідачем спірної постанови, оскільки позивач у судовому порядку оскаржує постанови про накладення штрафу від 31.07.2017 та від 21.09.2017, оскільки вказані обставини не спростовують факту невиконання позивачем рішення суду й позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин та на підтвердження скасування постанов відповідача. Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позову Державної служби геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 16, ідентифікаційний код 00015622) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя В.П. Катющенко

Судді: О.А. Кармазін

Т.О. Скочок