Справа № 804/7371/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року Справа № 804/7371/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
за участі секретаря судового засіданняКурілові Ю.Ю.
представників позивача представників відповідача Єрмолаєвої Д.С., Угрюмова А.Ю. Сергієнкова О.Ю., Айдарової-Петрушевич Є.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Східного офісу Держаудитслужби до Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» про стягнення коштів
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Східного офісу Держаудитслужби до Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання», в якому просять:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року складено Акт від 10.03.2017 року № 06-19/02, у якому встановлено укладення договору оренди з КП «Кривбасводоканал» відповідачем замість Фонду державного майна та неперарахування орендної плати в розмірі 70% до Державного бюджету, що призвело до недоотримання коштів Державним бюджетом на загальну суму 191 637,42 грн. Також, в ході ревізії встановлено завищення розміру заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 4 728 803,32 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету на зазначену суму. На підставі Акту ревізії відповідачем винесена обов'язкова до виконання вимога від 04.04.2017 року №04-06-15/3131 щодо усунення виявлених порушень, однак, станом на теперішній час вимога в частині усунення порушень на суму 3 871 123, 79 грн. не виконана, а тому, сума збитків має бути стягнута в судовому порядку.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі із викладених обставин.
Відповідач - Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» проти позову заперечував, подав до суду відзив, який приєднаний до матеріалів справи. Представник відповідача суду пояснив, що факти, викладені в Акті ревізії від 10.03.2017 року № 06-19/02, не відповідають дійсності, а тому помилково визначено фінансові порушення, що призвели до втрат на загальну суму 4 062 761,21 грн.
Представники відповідача підтримали доводи, викладені у запереченнях, та просили залишити позов без задоволення.
Ухвалою суду від 08.11.2017 року відкрито провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) та призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 20.11.2017 року.
Ухвалою суду від 14.12.2017 року позовну заяву Східного офісу Держаудитслужби до Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» про стягнення коштів залишено без руху.
На підставі ухвали від 26.12.2017 року адміністративну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 січня 2017 року о 13:00 год.
06 лютого 2018 року від Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до канцелярії суду надійшло клопотання про закриття провадження, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 05.03.2018 року.
В судовому засіданні 05.03.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
На виконання пункту 2.14 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної аудиторської служби України на IV квартал 2016 року та пункту 1.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Східного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2016 року, на підставі направлень: від 16.12.2016 року №273, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби, та від 17.02.2017 року №170, виданого в.о. начальника Східного офісу Держаудитслужби, фахівцями позивача проведено ревізію фінансово-господарської Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року.
За результатами вказаної ревізії складено акт від 10.03.2017 року № 06-19/02, згідно якого встановлено укладення договору оренди підприємством замість Фонду державного майна та неперарахування орендної плати в розмірі 70% до Державного бюджету, що призвело до недоотримання коштів державним бюджетом на загальну суму 191 637,42 грн. та є порушенням вимог ст. 5 Закону №2269, абз.3 п.17 Методики №786, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.
Також в ході ревізії встановлено, що в порушення вимог п. 5 Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 04.06.2015 № 375, п. 3 Порядку ведення окремого обліку доходів і витрат на підприємствах, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №584, п.15, п. 22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», завищено розмір заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 4 728 803,32 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків) Державному бюджету на зазначену суму.
В подальшому, Східним офісом Держаудитслужби на адресу Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» направлено вимогу від 04.04.2017 року №04-06-15/3131 «Про направлення обов'язкових вимог», якою висунуто вимогу про усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, повідомлено про необхідність надання вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення порушень разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інша документів до Східного офісу Держаудитслужби до 20.04.2017 року та в подальшому до 20 числа кожного місяця до повного відшкодування збитків.
27 квітня 2017 року відповідач направив до Східного офісу Держаудитслужби відповідь № 16-04-1463 (вх. від 17.05.2017 року №15-1117) про вжиття заходів з усунення порушень,в якій Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» погодилось частково компенсувати кошти до Державного бюджету у розмірі 857 679, 53 грн. у строк до грудня 2017 року.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 10 Закону № 2939 - XII, органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Частиною 2 статті 15 Закону № 2939-ХІІ встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, пунктом 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.
Таким чином, органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.
Відповідно до висновків Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, 21-63а14, від 28 жовтня 2014 року №21-462а14 що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Висновки Верховного Суду України згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, мають враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Судом встановлено, що між Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання» (Орендодавець) в особі виконуючого обов'язки генерального директора Прокопчука Є.О. з одного боку, та КП «Кривбасводоканал» (Орендар) в особі директора Маркова С.Ю. з іншого боку укладено договір оренди окремого індивідуально визначеного майна від 15.09.2016 року №291/1/256-ТВ (т. 1 а.с. 151-155).
Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (далі - Методика №786), та становить без урахування суми ПДВ за базовий місяць оренди (жовтень 2016 року) 100 000,00 гривень.
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Договір укладено строком на 10 років, що діє з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2026 року.
В ході ревізії встановлено, що за період з жовтня по грудень 2016 року підприємством нараховано КП «Кривбасводоканал» орендної плати на загальну суму 334 101,77 грн. (в тому числі ПДВ 75 683,63 грн.), з яких: за жовтень - 85 161,29 грн. з ПДВ, за листопад - 123 360,00 грн. з ПДВ, за грудень - 125 580,48 грн. з ПДВ.
Згідно з виписками банку підприємства та даними рахунку 3772 «Розрахунки з іншими дебіторами», рахунку 3612 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», орендна плата орендарем КП «Кривбасводоканал» сплачена на суму 328 521,29 грн., в тому числі ПДВ 54 753,55 грн.
Підприємством отриману орендну плату в бухгалтерському обліку підприємства відображено па рахунку 713 «Дохід від операційної оренди активів» в повному обсязі. Частина орендної плати в дохід державного бюджету не направлялась.
Суд зазначає, що об'єкт оренди - водовід, має всі ознаки, властиві нерухомій речі: він є цілісною річчю, розташований в землі, а його переміщення без значного знецінення неможливе.
З урахуванням зазначеного, майно, передане в оренду КП «Кривбасводоканал», відноситься до нерухомого майна та повинне надаватися в оренду саме Фондом державного майна України.
Таким чином, суд погоджується з позивачем, що укладення договору оренди відповідачем замість Фонду державного майна та неперарахування орендної плати в розмірі 70% до Державного бюджету, призвело до недоотримання коштів Державним бюджетом на загальну суму 191 637,42 грн., що є порушенням вимог ст. 5 Закону №2269, абз.3 п.17 Методики №786, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2018 року Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання» здійснено перерахування 70% розміру орендної плати до Державного бюджету у сумі 298 900,08 грн. за період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №2172 від 24.01.2018 року.
Судом встановлено, що Додатковою угодою №1 від 09.10.2017 року до Договору оренди 291/1/256-ТВ від 15.09.2016 року, укладеного між Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання» (Орендодавець) та КП «Кривбасводоканал» (Орендар), збільшено розмір орендної плати до 155 000,00 грн. без урахування суми ПДВ за базовий місяць оренди. Тому відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786, 70% від орендної плати становить 298 900,08 грн.
Зважаючи, що заявлену до стягнення у позові суму 70% розміру орендної плати до Державного бюджету відповідачем погашено, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» не перерахованих коштів орендної плати до державного бюджету в сумі 191 637,42 грн.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення на користь Державного бюджету зайво отриманих коштів субвенції в розмірі 3871123,79 грн., суд при винесенні рішення виходить з наступного.
В ході ревізії встановлено, що протягом ревізуємого періоду кошти субвенції, виділеної з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання отримувалися ДПП «Кривбаспромводопостачання» у 2015 році. В інші періоди, що ревізуються кошти зазначеної субвенції підприємством не отримувалися.
Позивач у позові зазначає, що відповідачем було зайво отримано кошти субвенції відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 04.06.2015 року № 375 (далі - Порядок №375), п. 3 Порядку ведення окремого обліку доходів і витрат на підприємствах, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №584, п.15, п.22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок №869), завищено розмір заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 4 728 803,32 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на зазначену суму.
Так, з акту ревізії від 10.03.2017 року № 06-19/02, вбачається, що ревізією встановлено, що відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувались відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375 (далі - Порядок № 375), ДПП «Кривбаспромводопостачання» у 2015 році подано до міської комісії з питань погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, що вироблялися, транспортувалися й постачалися населенню Розрахунки обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за 2012 рік на суму 35293344,00 грн. (Розрахунок № 1), за 2013 рік на суму 44148628,00 грн. (Розрахунок № 2), за 2014 рік на суму 25752762,00 грн. (Розрахунок № 3) (с. 151 Акта ревізії).
Судом встановлено, що до ревізії відповідачем надано Розрахунки фактичних нарахувань для групи «Населення» КП «Кривбасводоканал», згідно із затвердженими тарифами для ДПП «Кривбаспромводопостачання» окремо на 2012, 2013 та 2014 роки. До Розрахунків з різниці в тарифах №1, №2 та №3 вносилась інформація щодо фактичних нарахувань згідно із затвердженими тарифами з урахуванням перерахунку за низькоякісні та не надані в повному обсязі послуги.
Співставленням вказаних розрахунків з даними постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) щодо затвердження тарифів, контролюючим органом було встановлено випадки заниження розміру тарифів в перехідні періоди, та як наслідок заниження дохідної частини у Розрахунках з різниці в тарифах.
Зокрема, постановою НКРЕКП від 10.02.2012 року № 86, яка набрала чинності з 01.03.2012 року, для потреб КП «Кривбасводоканал» затверджено тариф 0,48 грн./куб.м. без ПДВ, однак у розрахунку фактичних нарахувань для групи населення за 2012 рік у березні враховано 3 680 534,0 куб.м. питної води за затвердженим тарифом 0,48 грн./куб.м. без ПДВ, та 883 328,0 куб.м. води враховано за тарифом 0,425 грн. за куб.м. Таким чином, різниця становить 48 582,80 грн. без ПДВ (с. 155 акта перевірки, додаток № 92, т. 1 ст. 57).
Аналогічно при набранні чинності постанови НКРЕКП від 13.09.2013 року № 141 з 01.10.2013 року до розрахунку фактичних нарахувань для групи «населення» за 2013 рік у жовтні враховано 3 200 650,0 куб.м. питної води за затвердженим тарифом 0,82 грн. за куб.м., та 768 156,0 куб.м. води за тарифом 0,48 грн. за куб.м. без ПДВ. Отже, різниця становить 261 173,13 грн. (с. 155 акта перевірки, додаток № 92, т. 1 ст. 58).
При набранні чинності постанови НКРЕКП від 15.08.2014 року № 1153 з 01.09.2014 року до розрахунку фактичних нарахувань для групи «населення» за 2014 рік у вересні враховано 3 713 702,0 куб.м. питної води за затвердженим тарифом 1,55 грн. за куб.м., та 928 426,0 куб.м. води за тарифом 0,82 грн. за куб.м. без ПДВ. Різниця становить 677 750,51 грн. (с. 155 акта перевірки, додаток № 92, т. 1 ст. 59).
Пунктом 5 Порядку №375 передбачено, що обсяг заборгованості визначається надавачами послуг як різниця між фактичними витратами на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, і фактичними нарахуваннями згідно з тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, з урахуванням витрат, пов'язаних з провадженням інвестиційної діяльності, та відрахуванням сум проведених перерахунків за низькоякісні і надані не в повному обсязі послуги та трансфертів з державного та місцевих бюджетів, отриманих надавачами послуг для відшкодування різниці в тарифах, і фактично погашеної заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, за рахунок субвенції, отриманої за минулі періоди. Обсяг заборгованості обліковується щомісяця.
В ході ревізії було встановлено, що заниження розміру тарифів в періоди - березень 2012 року, жовтень 2013 року та вересень 2014 року призвело до заниження фактичних нарахувань згідно із затвердженими тарифами у Розрахунках з різниці в тарифах №1, №2 та №3 на загальну суму 987 506,44 грн., та, як наслідок, до зайвого отримання коштів субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на зазначену суму, що є порушенням вимог пункту 5 Порядку №375.
Судом також з'ясовано, що ревізією фактичних витрат на послуги з централізованого водопостачання для населення КП «Кривдасводоканал» за 2012 рік контролюючим органом було встановлено, що загальновиробничі витрати підприємства в бухгалтерському обліку між видами виробництва розподіляються з урахуванням вимог наказу «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику» від 12.04.2011 року № 75.
Відповідно до Розподілу витрат за 2012 рік виробничі витрати на питну воду за 2012 рік складають 173468196,00 грн., що відповідає даним бухгалтерського обліку по рахунку 231 «Основне виробництво».
Як вбачається з додатків до акту ревізії, загальновиробничі витрати, накопичення яких здійснювалося на рахунку 911 «Утримання обладнання», складають 22 422 215,28 грн. та в повному обсязі розподілені між видами основного виробництва.
До собівартості питної води підприємством віднесено загальновиробничі витрати по рахунку 911 «Утримання обладнання» в сумі 15 770 845,63 грн., що становить 70,34% від загального розміру зазначених витрат.
У 2012 році зазначені послуги в сумі 16 023 892,60 грн. в бухгалтерському обліку підприємства відображені на рахунку 911 «Утримання обладнання». При цьому, крім витрат на послуги з використання корисної моделі на рахунку накопичуються витрати на амортизацію, поточний та капітальний ремонти, страхування та технічне обслуговування транспорту, утримання каналу Дніпро - Кривий Ріг.
Крім того, відповідно до Розподілу витрат за 2012 рік та Журналу-ордеру і Відомостей по рахунку №231 «Основне виробництво» зазначені послуги в повному обсязі віднесено до собівартості послуг основної діяльності, що підтверджується Додатками № 98, 99 до акту перевірки (т. 1 а.с. 129-131).
З урахування розподілу загальновиробничих витрат по рахунку 911 «Утримання обладнання» у собівартості питної води послуги з використання корисної моделі «Спосіб керування насосною станцією» становлять 11 270 533,89 гривень.
З урахуванням питомої ваги населення у собівартості питної води витрати з використання корисної моделі «Спосіб керування насосної станції» складають 4 208 834,57 гривень.
В ході ревізії також було встановлено, що Розподілом витрат за 2012 рік підприємством самостійно відкориговано зазначену статтю витрат на утримання обладнання (послуги з використання корисної моделі «Спосіб керування насосною станцією») на суму 3 851 383,0 грн., однак різниця - 357 451,51 гривень, залишається не відшкодованою.
Пунктом 22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово - комунальні послуги», визначено, які види прямих матеріальних витрат входять до планової виробничої собівартості.
В ході розгляду справи було встановлено, що в порушення вищенаведених норм підприємством не здійснювався в бухгалтерському обліку розподіл загальновиробничих витрат по Рахунку 911 «Утримання обладнання» між видами виробництва по кожній статті окремо, тобто, розподілення на послуги з використання корисної моделі «Спосіб керування насосною станцією» здійснювалось тільки на собівартість питної та технічної напірної води без урахування собівартості послуг технічної безнапірної води та послуг перекачування шахтних вод.
Таким чином, суд погоджується з висновками позивача щодо порушення відповідачем норм п. 22 Порядку № 869 та п. 5 Порядку №375, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції на суму 357 451,51 гривень.
Також в ході ревізії встановлено, що додатком 3 «Розподіл видатків Державного бюджету на 2012 рік» Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року №4282-VI передбачено видатки Апарату Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за КПКВК 2751220 «Часткова компенсація витрат за спожиту електроенергію, пов'язаних з перекиданням води» КФК 0620 «Комунальне господарство».
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2012 року №280 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у Державному бюджеті за програмою «Часткова компенсація витрат за спожиту електроенергію, пов'язаних з перекиданням води» (далі - Порядок №280) та Перелік підприємств, які забезпечують перекидання води у маловодні регіони каналами і водогонами міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів, у якому зазначено, у тому числі, ДПП «Кривбаспромводопостачання», м. Кривий Ріг.
У пункті 2 Порядку №280 визначено, що перекидання води - транспортування води у маловодні регіони з використанням каналів та/або водогонів (об'єктів трубопровідного транспорту) централізованих систем водопостачання міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів; маловодний регіон - територія, на якій відсутні поверхневі та підземні джерела водних ресурсів для забезпечення потреб населення і галузей економіки, що відповідають вимогам ДСТУ 4808:2007 «Джерела централізованого питного водопостачання. Гігієнічні та екологічні вимоги щодо якості води і правила вибирання» (далі - ДСТУ 4808:2007).
Тобто, перекидання води здійснюється з метою забезпечення потреб населення і галузей економіки маловодних регіонів джерелами централізованого питного водопостачання.
Статтею 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 року № 2918 - III, джерело питного водопостачання - водний об'єкт, вода якого використовується для питного водопостачання після відповідної обробки або без неї; система питного водопостачання - сукупність технічних засобів, включаючи мережі і споруди, устаткування (пристрої), для централізованого та нецентралізованого питного водопостачання; централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопроміжних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.
Згідно з пунктом 4 Порядку №280, одержувачами бюджетних коштів є підприємства, що здійснюють експлуатацію систем централізованого водопостачання та водовідведення.
Метою бюджетної програми є часткова компенсація одержувачам бюджетних коштів витрат електроенергії (пункт 5 Порядку №280).
Відповідно до пункту 3.7 ДСТУ 4808:2007, джерело питного водопостачання - водний об'єкт, воду якого використовують для питного водопостачання після відповідного обробляння або без нього.
Таким чином, метою бюджетної програми є часткова компенсація підприємствам, що здійснюють експлуатацію систем централізованого водопостачання та водовідведення, витрат електроенергії, пов'язаної з транспортуванням води в маловодні регіони для забезпечення потреб населення і галузей економіки водою, яку використовують для питного водопостачання після відповідного обробляння або без нього.
В ході ревізії було встановлено, що основними споживачами технічної води є металургійні та гірничодобувні підприємства міста та підприємства електроенергетики, найбільшими з яких є ПАТ «АрселорМітал Кривий ріг» та ПАТ «Дніпроенерго». Зазначені підприємства використовують технічну воду для забезпечення потреб виробництва електроенергії та металургійної продукції.
Тобто, з урахуванням зазначеного, суд погоджується з висновками контролюючого органу, що постачання технічної напірної води підприємствам електроенергетики та металургійної галузі не відноситься до постачання питної води
Отже, кошти Державного бюджету за бюджетною програмою КПКВ 2751220 «Часткова компенсація витрат за спожиту електроенергію, пов'язаних з перекиданням води» отримані ДПП «Кривбаспромводопостачання» у 2012 році для часткової компенсації витрат електроенергії, пов'язаної з виробництвом питної води, а не технічної напірної води, а отже, між зазначеними видами виробництва не розподіляються.
З урахуванням обсягу реалізованої КП «Кривбасводоканал» населенню питної води 37,34% від загального обсягу реалізованої ДПП «Кривбаспромводопостачання», різниця між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями в Розрахунку з різниці в тарифах №1 підлягає зменшенню на суму 1 884 956,81 грн., що на 724 297,81 грн. більше, ніж самостійно зменшено підприємством та привело до зайвого отримання коштів субвенції на зазначену суму.
У відповідності до вимог Порядку ведення окремого обліку доходів і витрат на підприємствах, які здійснюють виробництво, транспортування і постачання теплової енергії та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №584 (далі - Порядок №584), підприємства ведуть окремий облік доходів і витрат за кожним видом діяльності, що підлягає ліцензуванню, загально виробничі витрати розподіляють відповідно до облікової політики або пропорційно сумі прямих витрат, групування витрат здійснюється з урахуванням вимог порядків формування тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії, централізоване водопостачання та водовідведення.
Відповідно до додатку №102 до акту ревізії (т.1 а.с. 135) - наказу генерального директора від 27.11.2014 року №24 «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику» передбачено визначення статей калькуляції виробничої собівартості робіт, послуг, калькуляції, перелік та склад змінних та постійних загальновиробничих витрат відповідно до П(С)БО 16 «Витрати» (додаток 4).
Додатком 4 до наказу від 27.01.2014 року №24 (т. 1 а.с. 139-140) визначено Алгоритм формування повної собівартості, згідно якого до основного виробництва відносяться структурні підрозділи, які беруть участь в процесі підйому, подачі, очищенні та транспортуванні води. До допоміжного виробництва відносяться цеха та служби, що здійснюють обслуговування процесів виробництва питної води. За способами віднесення на собівартість продукції, витрати класифікуються на прямі та непрямі. Прямі витрати мають відношення до конкретного об'єкта калькулювання, їх можна безпосередньо віднести до певного об'єкта витрат. Для віднесення на собівартість продукції (робіт, послуг) непрямих витрат спочатку їх треба розподілити між об'єктами калькулювання у відповідності з обраним методом розподілу. До непрямих витрат відносяться загальновиробничі витрати. У відповідності з п. 4 Порядку №869 формування тарифів на централізоване водопостачання і водовідведення і розрахунок економічно обґрунтованих планових витрат здійснюється за видами ліцензованої діяльності підприємства. Пунктом 5 Порядку №869 визначено, що розподіл витрат між видами діяльності здійснюється у встановленому законодавством порядку. Згідно постанови Кабінету міністрів України від 01.06.2011 №584 з ціллю ведення окремого обліку витрат на підприємствах, які здійснюють послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, загальновиробничі витрати повинні розподілятися у відповідності з обліковою політикою підприємства чи пропорційно сумі прямих витрат. У відповідності з п. 22 Порядку №869 для здійснення процесу планування витрат передбачено розподіл загальновиробничих витрат виключно пропорційно прямим витратам. Застосування даного методу забезпечить найбільш правильне віднесення витрат на собівартість послуг з централізованого водопостачання, послуг з постачання технічної напірної води, послуг з постачання технічної безнапірної води, послуг з постачання шахтної води та достовірне визначення величини вартості 1 куб.м. води.
Таким чином, з урахуванням зазначеного розподіл загальновиробничих витрат в бухгалтерському обліку підприємства необхідно здійснювати виключно пропорційно сумі прямих витрат. До прямих витрат віднесено витрати на основні матеріали, електроенергію, заробітну плату, резерв відпусток та відрахування до соціальних фондів.
В ході ревізії підтверджено, що в порушення вимог пункту 3 Порядку №584 з урахуванням вимог наказів по підприємству «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику» та пункту 22 Порядку №869, підприємством загальновиробничі витрати в бухгалтерському обліку у собівартості виробництва та постачання питної води, технічної напірної та технічної безнапірної води, а також надання послуг перекачування шахтних вод розподілялися за основною заробітною платою основних працівників основного виробництва, а не за прямими витратами.
Викладене призвело до завищення в бухгалтерському обліку підприємства фактичної собівартості питної води за рахунок загальновиробничих витрат, які за розподілом пропорційно прямим витратам повинні бути віднесені до собівартості інших видів виробництва, що не відносяться до послуг, наданих населенню, та як наслідок завищення в обліку фактичних витрат на послуги з виробництва та постачання питної води, чим не дотримано вимоги пункту 5 Порядку №375.
Зокрема, відповідно до даних бухгалтерського обліку за 2014 рік із загальної собівартості усіх наданих послуг (з виробництва та постачання питної води, технічної напірної та безнапірної води, а також перекачування шахтних вод) в сумі 244 877 924,66 грн., прямі витрати становлять 160 906 088,79 грн., загальновиробничі - 83 971 835,87 грн.
Прямі витрати на виробництво та постачання питної води в бухгалтерському обліку становлять 132 711 026,17 грн., загальновиробничі витрати розподілені за основною заробітною платою становлять 73 610 222,44 грн.
З урахуванням вимог законодавства щодо розподілу загальновиробничих витрат за прямими витратами, загальновиробничі витрати на виробництво та постачання питної води становлять 69 257 717,91 грн., різниця становить 4 352 504,53 тис. грн., та з урахуванням питомої ваги населення 1 731 390,85 грн.
При цьому, в ході ревізії встановлено, що до собівартості виробництва та постачання питної води у складі прямих та загальновиробничих витрат включено витрати на електричну енергію понад затверджені Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації загальновиробничі норми питомих витрат палива, теплової та електричної енергії.
Так, згідно загальновиробничих норм питомих витрат палива, теплової та електричної енергії на 2016 рік, затверджених заступником голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації В.В. Пруцаковим фактичні норми витрат електричної енергії у 2014 році склали 813 кВт*год./тис. куб.м. питної води.
Враховуючи фактичні об'єми реалізованої питної води по групі населення КП «Кривбасводоканал» та втрат води, понесених ДПП «Кривбаспромводопостачання» під час здійснення діяльності з централізованого водопостачання, нормативні витрати активної електроенергії 49 994 438,72 кВт год., вартість якої становить 41 976 006,38 грн.
В той же час підприємством у звітній калькуляції собівартості продукції ДПП «Кривбаспромводопостачання» в частині витрат населення КП «Кривбасводоканал» за 2014 рік включено вартість активної електроенергії в сумі 42 422 340,0 грн., різниця становить 446 333,62 грн.
Вказаний факт є порушенням вимог пункту 15 Порядку №869, відповідно до якого планування витрат здійснюється із застосуванням нормативного методу на підставі державних і галузевих нормативів використання матеріальних та паливно-енергетичних ресурсів, норм з оплати праці, нормативних витрат з управління та обслуговування виробництва.
Так, в ході ревізії було встановлено, що в 2014 році ДПП «Кривбаспромводопостачання» надавались послуги з охорони фізичною особою - підприємцем Волковим Олексієм Анатолійовичем відповідно до укладених Договорів:
- Договору про охорону об'єктів та здійснення пропускного та внутрішнього об'єктового режиму на об'єктах, що охороняються фізичною особою - підприємцем Волковим від 30.12.2013 року № 325 (т. 2 а.с. 246-251);
- Договору про охорону об'єктів та здійснення пропускного та внутрішнього об'єктового режиму на об'єктах, що охороняються фізичною особою - підприємцем Волковим від 08.08.2014 року № 192 (т. 3 а.с. 12-14).
До вказаних Договорів були укладені Додаткові угоди згідно з умовами яких були уточнені ціна договору та вартість однієї години охорони.
За результатами ревізії було встановлено, що в 2014 році за надані ФОП Волковим О.А. послуги відповідачем було сплачено 1927499,48 грн., що підтверджується виписками з банку, пред'явленими підприємством до ревізії.
Між тим, із наданих до ревізії первинних документів, контролюючим органом було встановлено, що існує розбіжність в кількості годин охорони, що вказані в рахунках на оплату послуг, які були пред'явлені Волковим О.А. до оплати відповідачу і кількістю годин відпрацювання працівниками, що вказані в табелях виходу на роботу працівників, що працювали у підприємця за трудовими договорами і здійснювали охорону об'єктів КПП «Кривбаспромводопостачання» згідно укладених договорів та дислокацій до них (т. 2 а.с. 222-233).
Вищевказане призвело до розбіжностей у обсягах наданих послуг з охорони за 2014 рік на суму 853204,05 грн. (з ПДВ), що є порушенням вимог ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України (обов'язковість договору) та вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 1.2, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
В ході ревізії зроблено розрахунок собівартості питної води для населення КП «Кривбасводоканал» за 2014 рік з урахуванням розподілу зальновиробничих витрат за прямими витратами, нормативної кількості електричної енергії, завищення загальновиробничих витрат внаслідок завищення вартості наданих ФОП Волковим О.А. послуг з охорони.
Зазначеним розрахунком встановлено завищення фактичних витрат на послуги з централізованого водопостачання для населення КП «Кривбасводоканал» на суму 2 659 547,56 грн., що призвело до зайвого отримання коштів субвенції на зазначену суму.
Таким чином, ревізією дотримання законодавства при отриманні та використанні бюджетних коштів встановлено, що підприємством зайво отримано заборгованість із різниці в тарифах, яку профінансовано коштами державного бюджету, на суму 4 728 803,32 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків), нанесених державному бюджету на вказану суму.
При цьому Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» компенсує кошти до державного бюджету у розмірі 857 679, 53 грн. що підтверджується Додатком № 105 до акту ревізії (т. 1 а.с. 145-146), а тому судом береться до уваги заявлена у позові до стягнення сума у розмірі 3 871 123,79 грн.
Оскільки відповідач є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів бюджету, суд вважає доведеним порушення, викладені в акті ревізії, доводи відповідача не спростовують вказані вище порушення і тому суд визнає необхідним стягнути зайво отримані кошти субвенції у розмірі 3 871 123,79 грн., оскільки на момент розгляду справи зазначену суму коштів відповідач добровільно не сплатив.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що оскільки за відповідачем рахується заборгованість по перерахуванню зайво отриманих коштів субвенції, виділеної з Державного бюджету місцевим бюджетам, в сумі 3 871 123,79 грн., позовні вимоги Східного офісу Держаудитслужби обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню частково.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Східного офісу Держаудитслужби до Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Суддя І.В. Тулянцева