Справа № 607/13338/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 березня 2018 року
м. Київ
справа №607/13338/16-а
адміністративне провадження №К/9901/30536/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Стародуба О.П.,
суддів Гриціва М.І., Кравчука В.М.,
розглянувши попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Тернопільського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017р. (головуючий суддя Дзюбич В.Л.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017р. (головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Пліша М.А., Шинкар Т.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії,
встановив:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в якому просив зобов?язати Тернопільське об?єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.10.2016р.
В обґрунтування позовних посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2; вважає відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку неправомірною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017р., позов задоволено.
Зобов?язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.10.2016р.
З ухваленими судовими рішеннями не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове рішення.
В обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, не проведено повного та всебічного з?ясування обставин справи, що призвело до ухвалення оскаржуваних судових рішень, які на думку відповідача підлягають скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно із статтею 9 Закону № 796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 Закону №796 передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Судами попередніх інстанцій встановлено, і підтверджується матеріалами справами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 07.06.1993р. Тернопільською обласною державною адміністрацією.
19.09.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав відповідні документи.
Відповідно до протоколу засідання комісії Тернопільського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №51 від 31.10.2016р. для розгляду спірних питань, пов?язаних з призначенням та перерахунком пенсій, комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв?язку з відсутністю у первинних документах днів виїзду в зону, в якій він проводив роботи.
Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ст.55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.
Згідно ст.65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 (далі Порядок №22-1) (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846), передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122.
Відповідно до пп.«ґ» п.7 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідними умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою певного віку і наявність необхідного стажу роботи на певних роботах або у певних умовах.
Судами встановлено, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідкою Тернопільського об?єднаного міського військового комісаріату №74 від 03.09.2013р., відповідно до якої позивач дійсно проходив службу у Збройних Силах з 13.05.1985р. по 28.04.1987р., приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 18.08.1986р. по 27.08.1986р. в 30 км зоні та виконував роботи по відновленню залізниці на території Чорнобильської АЕС в районі 3, 4 реакторів. Доза опромінення 8,42р. На підставі Постанови СМ СРСР від 05.06.1986р. №665-196 вказаний період служби враховується до вислуги років на пенсію на пільгових умовах (1 місяць за 3 місяці).
Аналогічна інформація про прийняття позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС міститься у довідці військової частини №92422 від 19.08.1993р. №453 та у військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданого позивачу, відповідно до якого позивач виконував обов?язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС.
З урахуванням вищенаведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність у позивача право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. В свою чергу відмова відповідача щодо призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є протиправною.
З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 18.08.1986р. по 27.08.1986р. в 30 км зоні, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про задоволення позову.
Посилання в обґрунтування касаційної скарги на відсутність в архівній довідці інформації про дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) та дози опромінення також є безпідставними і висновки судів не спростовують, оскільки відповідно до Порядку №22-1 видана позивачу довідка містить інформацію про дозу опромінення та період участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а необхідність зазначення днів виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) вказаним Порядком не передбачено.
Згідно з ч. 3 ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
постановив:
Касаційну скаргу Тернопільського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
М.І. Гриців
В.М. Кравчук