Справа № 809/1220/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/11202/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (ухвалена головуючим-суддею Могила А.Б., час ухвалення рішення 11 год 06 хв у м. Івано-Франківську, повний текст виготовлено 17.10.2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городенківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень,

зв с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Городенківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - Городенківський РВ ДВС ГТУЮ) в Івано-Франківській Кондрук Г.М. про стягнення виконавчого збору ВП № 53598071 від 25.05.2017 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 54022917 від 25.05.2017.

Позов мотивований тим, що старшим державним виконавцем Городенківського РВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області невірно розраховано суму виконавчого збору, яка підлягала до стягнення з ОСОБА_1, оскільки спір за яким було відкрито виконавче провадження та на підставі якого прийнята постанова про стягнення виконавчого збору носив вимоги майнового характеру.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, спірні постанови є протиправними, оскільки Городенківським районним судом було розглянуто майнові вимоги до ОСОБА_1, адже позивач у цивільній справі заклав вимогу про зобов'язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 частину нерухомого майна, зокрема, земельну ділянку вартістю 894,96 грн. Адміністративний суд не визначився з ознаками який спір майновий і який немайновий, що в принципі не має конкретного визначення у законодавця і про що по нині тривають наукові спори, а тому об'єкт посягання не може бути критерієм визначення характеру спору - майновий він чи немайновий. Таким чином, при розрахунку суми виконавчого збору, державним виконавцем слід було застосувати ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Тому просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 та прийняти нову, якою повністю задовольнити адміністративний позов.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що на підставі поданої ОСОБА_4 заяви, 14.03.2017 старшим державним виконавцем Городенківського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53598071 з виконання виконавчого листа № 342/877/15-ц, виданого 20.12.2016 Городенківським районним судом про зобов'язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 21,48 м.кв. (0,0022 га) по АДРЕСА_1 шляхом демонтування металевої огорожі на бетонній основі висотою 1 м 20 см, довжиною 16 м 20 см та повернути вказану земельну ділянку за належністю ОСОБА_4 у відповідності з даними земельно-кадастрової документації.

Зазначеною постановою боржнику ОСОБА_1 надано строк для добровільного виконання рішення суду - 10 робочих днів. Також, пунктом третім резолютивної частини постанови вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 6 400 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2017 була надіслана боржнику та отримана нею 25.03.2017.

В подальшому, постановою старшого державного виконавця Городенківського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 25.05.2017 виконавче провадження ВП № 53598071 було закінчено на підставі акту державного виконавця від 26.04.2017, яким встановлено, що рішення Городенківського районного суду від 20.12.2016 ОСОБА_1 було виконане.

У зв'язку з тим, що боржником виконавчий збір у розмірі 6 400 грн, про стягнення якого зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження, не сплачено, постановою державного виконавця від 25.05.2017 у виконавчому провадженні № 53598071 такий було з стягнуто ОСОБА_1

Крім того, старшим державним виконавцем Городенківського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 54022917 від 25.05.2017 та постанову про арешт майна боржника ВП № 54022917 від 25.05.2017.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем з урахуванням вимог ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» вірно визначено суму виконавчого збору, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 та як наслідок, правомірно прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також, судом першої інстанції зазначено, що рішенням Городенківського районного суду від 20.12.2016 позивача було зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтування металевої огорожі на бетонній основі та повернути вказану земельну ділянку за належністю ОСОБА_4, тобто вищевказаним рішенням суду жодних стягнень на кошти позивача не накладено, а лише зобов'язано відповідача у цивільній справі вчинити дії по демонтажу огорожі, тому вказане рішення носить вимоги немайнового характеру.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-19), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-19, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст.26 Закону № 1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Як визначено у ст. 27 Закону № 1404-19, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.27 цього ж Закону, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-19, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що боржником у вказаному вище виконавчому провадженні є ОСОБА_1, при цьому виконавчий лист містить вимогу щодо зобов'язання вчинити певні дії, а не стягнення конкретної суми, як зазначає апелянт.

Майновими позовами у справах, що виникають із земельних правовідносин, зокрема, є ті, якими захищаються земельні права, що підлягають грошовій оцінці, немайновими ж відповідно ті, якими захищаються права, що не підлягають такій оцінці.

Таким чином, аналізуючи положення наведених вище норм, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що державний виконавець правомірно виніс спірні постанови та зазначив про стягнення виконавчого збору саме за рішенням немайнового характеру, а тому дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень, а тому в задоволенні позову відмовлено правомірно.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року по справі № 809/1220/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський