Справа № 188/35/18
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/35/18
Провадження № 2-а/188/4/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, дов. від 07.08.2017р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

до відповідача-1: Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Хмельницькому капітана поліції ОСОБА_3 (м. Хмельницький)

відповідача-2: Управління патрульної поліції м. Хмельницький (м. Хмельницький)

про скасування постанови

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_2 (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області) просить скасувати постанову серії БР № 004985 від 09.01.2018р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.01.2018р. о 10 годині 15 хвилин інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Хмельницькому капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії БР № 620376 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зазначеній постанові вказано, що позивач, керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», номерний знак НОМЕР_1 на 215 км а/д М-12 «Стрий-Знамянка» не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а саме: перетнув її, чим порушив п. 8.5.1. ОСОБА_4 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, зазначив, що, виконуючи вказаний маневр він мав на меті обігнати транспортний засіб, який рухався попереду зі швидкістю менше ніж 30 км/год, що дозволено п. 34 ОСОБА_4 дорожнього руху України, що ним і було зроблено. При цьому він не створив перешкод для жодного транспортного засобу, не створив аварійної ситуації на дорозі. Отже, він не вчинив жодних дій всупереч ОСОБА_4 дорожнього руху України. Саме всі ці обставини і зумовили його звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог категорично заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких належних доказів наявності умов, які відповідно вказаних норм дозволяють у виняткових випадках перетин лінії 1.1. «Вузька суцільна лінія».

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018р. о 10 годині 15 хвилин інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Хмельницькому капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії БР № 620376 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», номерний знак НОМЕР_1, на 215 км а/д М-12 «Стрий-Знамянка» не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а саме: перетнув її, чим порушив п. 8.5.1. ОСОБА_4 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач не погодився з зазначеною вище постановою, що і зумовило його звернення до суду.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, дійсно мале місце винесення відповідачем постанови серії БР № 620376 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2.

Між тим, позивач категорично заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначаючи при цьому, що дійсно мало місце перетин вузької суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, його транспортним засобом, але виключно з метою обгону транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше ніж 30 км/год, що, доречи, дозволено п. 34 ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Також позивач зазначає, що на його прохання зупинити транспортний засіб, що рухався попереду зі швидкістю менше ніж 30 км/год, інспектор поліції жодним чином не відреагував.

Вказані обставини в судовому засіданні також підтверджені свідком ОСОБА_5, яка пояснила, що 09.01.2018р. вона перебувала в якості пасажира разом із позивачем в транспортному засобі, який був зупинений інспектором поліції в першій половині дня. Попереду їх автомобіля рухався грузовик з дуже повільною швидкістю, який вони обігнали, повернувшись на свою полосу. При цьому інших транспортних засобів поруч не було, їх маневр не створив аварійної ситуації. Також свідок пояснила, що на прохання ОСОБА_2 зупинити грузовик, інспектор проігнорував.

Як зазначалося вище, обовязок щодо збирання доказів та доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в судовому засіданні було переглянуто відео матеріал на DWD-R диску фіксації події, наданий відповідачем, на який, в тому числі, посилається відповідач, як на доказ правомірності складення оскаржуваної постанови.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні, переглянутий матеріал не містить повної фіксації події, яка мала місце 09.01.2018 року, тобто з початку фіксації вказаного порушення і до вручення оскаржуваної постанови, а лише момент встановлення анкетних даних порушника та його незгоду з винесеною постановою.

Отже, порушення ОСОБА_5 ОСОБА_4 дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведено, всупереч вимог ст. 77 КАС України.

Іншого відповідач суду не довів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, повному та обєктивному дослідженні.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Хмельницькому капітана поліції ОСОБА_3 серії БР № 620376 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн., скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6