Справа № 463/4287/17
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4287/17
Провадження № 2-а/463/49/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

обєднаного управління Пенсійного

фонду України м. Львова ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 апеляційного господарського суду, ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій незаконними, зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду із адміністративним позовом про зобовязання відповідача видати довідку згідно додатку №2 Порядку надання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням розміру отриманої у 2016 році допомоги на оздоровлення для подання до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнати незаконною відмову та зобовязати ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням отриманої в 2016 році допомоги на оздоровлення; зобовязати провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення до органів Пенсійного Фонду України 29.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.09.2016 року позивач звільнена з посади судді Львівського апеляційного господарського суду та їй призначено щомісячне довічне утримання судді, яка складається з посадового окладу та надбавки за вислугу років в розмірі 70%. Проте, довідка про розмір виплат не містила даних про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, у звязку із чим такі кошти не були враховані при визначені розміру грошового утримання. Позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку з врахуванням всіх виплат, з яких було відраховано податки та відповідні збори, проте у такій позивачу було відмолено, оскільки дані про такі виплати у довідці відсутні. Дізнавшись про такі обставини, позивач повторно звернулась до ОСОБА_4 апеляційного господарського суду, даний відповідач підтвердив факт отримання матеріальної допомоги і вказав її розмір, проте у видачі довідки було відмолено, оскільки включення відповідних виплат не передбачена формою довідки. Позивач на підставі отриманої інформації від ОСОБА_4 апеляційного господарського суду повторно звернулася до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення до грошового забезпечення судді і проведення перерахунку пенсії, однак у перерахунку відмовлено, виходячи з того, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою судівської винагороди, з якої вираховується щомісячне грошове утримання судді у відставці. Вважає, що у зв'язку з вказаними відмовами її права порушенні, оскільки у відповідності до положення ст. 41 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески. З суми матеріальної допомоги на оздоровлення страхові внески сплачені, що не заперечується відповідачами. Тому вважає, що її право порушене і просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просила такий задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Зокрема зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, а тому вважає позові вимоги безпідставними, підтримала письмове заперечення на позов та відповідь, яку надано позивачу. Просить в задоволенні позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 апеляційного господарського суду в судове засідання не зявся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. А тому, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника вказаного відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова як суддя у відставці та їй призначено щомісячне грошове утримання у відповідності до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.10.2010 року.

29.06.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просила врахувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, який був виплачений позивачу у 2016 році.

Листом від 14.07.2017 року (а.с.10) відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому враховувати її немає підстав. Відповідачем також зазначено про те, що лист ОСОБА_4 апеляційного господарського суду від 29.06.2017 року не може бути підставною для врахування виплачених сум до суддівської винагороди.

Пунктом 8 частини 5 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п.2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 Конституції України положення ч.3 ст.11 Закону України "Про статус суддів" від 07.02.2002 року № 3018-ІІ у взаємозв'язку з ч.8 ст. 14 Закону України "Про судоустрій України" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

В п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України "Про статус суддів". Згідно з ч.1 ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Крім того, статтею 134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453- УІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

До того ж, відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З правил діючої Інструкції №5 "Зі статистики заробітної плати" вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Таким чином, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідачами не оспорюється, що з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, тому незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, суд вважає, що допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, згідно зі ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 02.12.2010 року № 2755-VI і ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У Рекомендації Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам щодо суддів: «незалежність, ефективність та обов'язки» від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач - ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова під час судового розгляду справи, правомірності своїх дій не довів, у зв'язку з чим суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова протиправними дії відповідача, щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення судді у відставці починаючи з 29.06.2017 року. При цьому строк звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не знала з яких виплат їй було призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці і лише отримавши відповідь від ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про те, що сума матеріальної допомоги на оздоровлення не включена до доходу для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, 29.06.2017 року позивач подала заяву цьому відповідачу для проведення перерахунку (а.с.9) і листом від 14.07.2017 року у проведенні перерахунку відмовлено.

Враховуючи положення ст.98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до положень якої перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів, суд вважає, що вимога позивача про зобовязати відповідача здійснити перерахунок саме з дня подання заяви - 29.06.2017 року не суперечать законодавству та визначена самим позивачем.

А тому в цій частині позов слід задоволити.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 апеляційним господарським судом в листі від 29.06.2017 року надано інформацію про те, що дійсно позивачу відповідно до наказу голови ОСОБА_4 апеляційного господарського суду від 26.05.2016 року нарахована та виплачена допомога на оздоровлення в розмірі 15 950 грн., з такого відраховано єдиний внесок, податок на дохід фізичних осіб та військовий збір у відповідності до чинного законодавства, факт виплати та розмір такої допомоги сторонами не оспорюється. Суд враховує, що видача довідки не тягне за собою перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки відповідач - відповідач ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оспорює сам факт врахування матеріальної допомоги для перерахунку грошового утримання та право позивача на такий перерахунок, а не розмір такої допомоги, а тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є саме зобовязання відповідача ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок з врахуванням виплаченої суми допомога на оздоровлення. А тому в частині зобовязання ОСОБА_4 апеляційного господарського суду до вчинення дій в задоволенні позову слід відмовити.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.139 КАС України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246, 371, 382 КАС України, суд -

В И Р І В Ш И В :

адміністративний позов ОСОБА_1 (79035, м. Львів, вул. Липова Алея, 1/11, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 апеляційного господарського суду (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81, ), ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (79070, м. Львів, пр.Червоної Калини, 35, ) про визнання дій незаконними, зобовязання до вчинення дій - задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо нездійснення ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік починаючи з 29.06.2017 року.

Зобов'язати ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік починаючи з 29.06.2017 року.

В решті в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 суми платежу за один місяць.

Зобовязати ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подати до суду у місячний строк з моменту отримання копії рішення суду звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання рішення суду, та у місячний строк - з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення в іншій частині.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 12.03.2018 року.

Суддя: Гирич С. В.