Справа № 645/5050/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

06.03.2018 Київ К/9901/4662/18 645/5050/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача: Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2017 року у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова (далі - управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання перерахувати пенсію,

встановив:

ОСОБА_2 12 листопада 2017 року подала заяву про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2017 року, якою цей суд відмовив у відкритті касаційного провадження і фактично залишив без змін постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року про відмову у задоволенні позову.

Оспорене рішення просить переглянути відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду касаційної інстанції, на підставі неоднакового застосування положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), що регулюють відносини проведення перерахунку пенсії.

Суддя Верховного Суду ухвалою від 23 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 залишив без руху і надав строк для усунення недоліків до 22 лютого 2018 року.

У строк встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху скаржник усунув недоліки, які були в ній зазначені.

На думку заявника, неоднаковість у правозастосуванні підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2013 року та 29 листопада 2016 року (справи №№ К/800/38624/13, К/800/32742/16).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Відповідно до підпунктів 1, 7 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII Верховний Суд України розпорядженням від 11 січня 2018 року № 17/0/19-18 заяву ОСОБА_2 передав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

За підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС у новій редакції заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

За статтею 235 КАС Суд переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Судом судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за схожих предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як видно з рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, спір виник через те, що управління ПФУ при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосувало показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік.

Рішення суду касаційної інстанції, надані для порівняння, стосувалися інших правовідносин, в одному випадку - стосувався призначення іншого виду пенсії за бажанням особи (ухвала від 10 грудня 2013 року), а в другому випадку - підстав для проведення перерахунку пенсії колишнього працівника міліції у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення поліцейських (ухвала від

29 листопада 2016 року).

Отож, у розумінні положень пункту 1 частини першої статті 237 КАС оспорене рішення не утворює предмет перегляду, у зв'язку з чим заяву про перегляд не можна визнати обґрунтованою для прийняття рішення про відкриття провадження у справі.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ухвалив:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2017 року у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання перерахувати пенсію.

Суддя-доповідач: М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко