Справа № 462/697/18
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/697/18
Провадження № 2-а/462/88/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.02.2018р. звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №893273 від 05.02.2018р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закриття провадження у даній справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.02.2018р. інспектором взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у м.Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №893273, згідно якої його визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 425 грн., так як він о 09.25 год. 05.02.2018р. на 492 км автодороги Київ-Чоп М-06, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія), чим порушив п.11.3 ПДР України. В подальшому був зупинений працівниками патрульної поліції. Однак, під час руху транспортним засобом, він не виїжджав на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія). Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою і винесена без повного та всебічного зясування обставин справи. Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, якими доказами підтверджується те, що ним дійсно було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП і неможливо встановити, які саме докази досліджував та оцінював інспектор патрульної поліції для реалізації завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.245 КУпАП. Крім того, інспектор інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 не розяснив йому права та обовязки, не відібрав у нього пояснень, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП. З огляду на зазначене, вважаю, що постанова серії БР № 893273 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 13.02.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку просить задовольнити.

Представник відповідача, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.262 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 05.02.2018р. винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 893273, за якою ОСОБА_1 о 09.25 год. 05.02.2018р. на 492 км автодороги Київ-Чоп М-06, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія), чим порушив п.11.3 ПДР України, чому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. /а.с.3/, і копію вказаної постанови йому відразу було вручено на руки.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2018р. щодо ОСОБА_1 виніс інспектор взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у м.Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз"їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.11.3 Правил дорожнього руху України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини дороги в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосуєтьсявиїзду на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія), на автодорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими субєкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За наведеного, суд приймає до уваги покликання позивача в позовній заяві, щовін не порушував вимоги п.15.9 ґ Правил дорожнього руху України, так як о 09.25 год. 05.02.2018р. на 492 км автодороги Київ-Чоп М-06, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, він не виїжджав на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія).

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в ціому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або вразування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а представником відповідача не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11.3 ПДР України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №893273 від 05.02.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245 КАС України і ст.ст.122, 222, 286, 288 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №893273 від 05.02.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а адміністравне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: