Справа № 821/1547/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1547/17

Категорія: 8.3.12 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Домусчі С.Д., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 вересня 2017 року № та № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку повноти та своєчасності сплати до бюджету єдиного податку позивача з 22 листопада 2016 року по 30 січня 2017 року. За результатами перевірки складено акт від 31.07.2017 р. № 1624/2122-1302, на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 року № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10 % за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 500 грн., а також № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 20 % за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 29144 грн. 63 коп.. На думку позивача, висновки акта перевірки не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняті відповідачем на його підставі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача від 21.09.2017 р. № та № . Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було допущено порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань з єдиного податку, а відповідальність за уточнення інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов'язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації в зв'язку з виявленням факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. В разі ж завищення податкових зобов'язань в податкових деклараціях та фактичної сплати суб'єктом господарювання податків в розмірах, визначених Податковим кодексом України, відповідальність платника податків не наступає.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ГУ ДФС у Херсонській області подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права та не надано належної оцінки доказам у справі, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв'язку з тим, що податкове зобов'язання з єдиного податку, самостійно визначене позивачам не сплачено протягом строків, визначених ПКУ, платник притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 та 20 відсотків.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи.

31 липня 2017 року посадовою особою Головного управління ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку картки особового рахунку позивача з питання дотримання встановлених чинним законодавством граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з єдиного податку за період з 22.11.2016 р. по 30.01.2017 р..

За результатами перевірки складено акт від 31.07.2017 р. № 1624/2122-1302, на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 року № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10 % за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 500 грн., а також № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 20 % за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 29144 грн. 63 коп..

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 названої статті Кодексу, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст. 76 названого Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. ( п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Для платників єдиного податку третьої групи податковим (звітним) періодом згідно абз. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України є календарний квартал.

Згідно п. 295.3 ст. 295 названого кодексу платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Матеріалами справи встановлено, що 07 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_1 подано декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 3 квартал 2016 року № 160008711 від 07.11.2016 р..

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

На виконання приписів п. 50.1 ст. 50 ПК України, 30 січня 2017 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 3 квартал 2016 року № , якою усунуто технічну помилку, а саме, у рядок 13 розділу 5 перенесено суму нарахованого податкового зобов'язання по єдиному податку за попередній звітній (податковий) період (значення рядка 12 декларації попереднього звітного періоду).

Таким чином, у зв'язку із виявленням помилкового декларування, зокрема єдиного податку фізичної особи - підприємця, позивач не позбавлений можливості подання уточнюючого розрахунку у порядку, визначеному нормами ПК України.

Проте, в ході перевірки встановлено, що згідно з автоматизованою інформаційною системою "Податковий блок" позивачем в порушення вимог п. 295.3 ст. 295 ПК України несвоєчасно сплачено єдиний податок.

Відповідачем зазначено, що згідно наданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за III квартал 2016 року № від 07.11.16 р., сума єдиного податку, яка підлягає нарахування та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду становить 184002,77 грн. Термін сплати грошового зобов'язання по податковій декларації 19.11.16 р., але станом на 19.11.16 р. в ІКП обліковується податковий борг у сумі 150723,13 грн. (розрахунок штрафних санкцій до акту перевірки від 31.07.2017 р. №1624/21-22-13-02).

На підставі викладеного, контролюючий орган прийшов до висновку про порушення підприємцем норм п. 295.3 ст. 295 та п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України внаслідок несвоєчасної сплати сум грошових зобов'язань з єдиного податку на суму 150723 грн.15 коп. за період з 22.11.2016 р. по 30.01.2017 р..

Однак, матеріалами справи встановлено, що при перевірці контролюючим органом не врахована уточнююча декларація ФОП ОСОБА_1, яка подана позивачем у відповідності до вимог податкового законодавства, якою останньою усунуто технічну помилку щодо нарахованого податкового зобов'язання по єдиному податку за попередній звітній (податковий) період .

При цьому матеріалами справи підтверджено, що названа вище уточнююча декларація позивача прийнята Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 30 січня 2017 року (а. с. 11-12).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідальність за виправлення (уточнення) інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов'язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації в зв'язку з виявленням факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. Крім того, така відповідальність для платника податку передбачена саме ст. 50, а не ст. 126 Податкового кодексу України.

Натомість п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд зазначає, що специфіка нарахування вказаної штрафної санкції, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу, таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов'язання з певного податку, відсутній об'єкт застосування штрафної санкції, передбаченої ст. 126 ПК України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов'язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, у той час як її (штрафної санкції) нарахування залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 21 вересня 2017 року № та № , є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 12 березня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.В. Єщенко