Справа № 636/2910/16-а
Суддя: Гуменний З. І.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/2910/16-а
Провадження №2-а/636/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача: Щербіни А.В., Юрченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про зобов'язання надати дозвіл на будівництво дороги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, уточненим останній раз 12.01.2018 року, в якому просить зобов'язати Малинівську селищну раду Чугуївського району Харківської області надати дозвіл для будівництва дороги по лівому березі струмка від ділянки АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником будинку, розташованого по АДРЕСА_2. Дане домоволодіння знаходиться на болотистій місцевості, і відсутність дороги створює значні незручності позивачу та членам його сім'ї, оскільки вони не мають змоги здійснювати під'їзд транспортних засобів до свого домоволодіння, що необхідно для подальшого будівництва останнього. У зв'язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Малинівської селищної ради з метою отримання дозволу на проведення робіт по будівництву дороги і 29.11.2004 року отримав дозвіл на прокладання дороги по правому березі струмка, що протікає в кінці городу, прилеглого до домоволодіння позивача; 20.03.2005 року ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво дороги до ділянки НОМЕР_1 по лівому березі струмка. Після чого здійснив за власний рахунок будівництво дороги по правій стороні берегу.

20.05.2015 року позивач знову звернувся до Малинівської селищної ради із заявою про надання дозволу на будівництво дороги від ділянки НОМЕР_1 до ділянки АДРЕСА_3 на яку отримав відповідь, що заява направлена у сектор містобудування і архітектури Чугуївської РДА для розгляду і надання обґрунтованої відповіді, після отримання якої його буде повідомлено про це. В свою чергу, сектор містобудування і архітектури Чугуївської РДА 10.06.2015 року звернувся до сільради з вимогою надати топографо-геодезичний матеріал місця розташування дороги, що проектується, у масштабі 1:500. Не отримавши чіткої і мотивованої відповіді на свою заяву, ОСОБА_1 17.07.2015 року повторно звернувся до Малинівської селищної ради із заявою про дозвіл на будівництво дороги, на яку отримав відповідь, що заява буде розглядатись комісійно у присутності членів територіальної громади, депутата виборчого округу № 8 та членів депутатської комісії з питань комунальної власності, будівництва та житлово-комунального господарства, проте дане засідання 06.08.2015 року не відбулось, у зв'язку з чим питання позивача по будівництву дороги було знову залишене без розгляду. 02.10.2015 року та 09.12.2015 року ОСОБА_1 в черговий раз звернувся до відповідача з заявами стосовно вказаного вище питання, на які отримав відповіді рекомендаційного характеру.

Чугуївська РДА повідомила позивача про те, що йому відмовлено у будівництві дороги у зв'язку з відсутністю розробленої проектно-кошторисної документації.

16.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до голови Малинівської селищної ради із заявою про будівництво дороги від ділянки НОМЕР_1 до ділянки АДРЕСА_4 до якої додано план-схему прокладання дороги. Заява була передана на розгляд до сектору містобудування і архітектури Чугуївської РДА, який надав рекомендацію щодо створення комісії по розгляду питання по суті, яке знаходиться у компетенції Малинівської селищної ради.

01.08.2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1, що планом інженерно-транспортної інфраструктури селища не запланована дорога, тому для будівництва нової дороги рекомендовано звернутися до проектної організації для оформлення документів. Однак, позивач з цим не згоден, оскільки будівництво дороги заплановано з чорнозему, план-схему прокладання дороги він надав, крім того, ОСОБА_1 вже надавався дозвіл на прокладання дороги до ділянки НОМЕР_1, коштів на будівництво позивач не просить.

03.03.2018 року від Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними та необґрунтованими, оскільки надання дозволу на будівництво дороги по лівому березі струмка від ділянки НОМЕР_1 до ділянки АДРЕСА_5 суперечить чинному законодавству України. Відповідач вважає, що відмовляючи ОСОБА_1 у наданні дозволу на будівництво дороги, Малинівська селищна рада Чугуївського району Харківської області діяла лише на підставі закону та в межах своїх повноважень, тому просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Під час розгляду справи в суді позивач свої вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити на підставі обставин і фактів, викладених у позові.

Представники відповідача наполягали на відмові у задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на обставини і факти, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно Дозволів виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, у 2004 році ОСОБА_1 дозволено прокладення стежки по правому березі струмка, розташованого в кінці городу, прилеглого до домоволодіння № НОМЕР_2, яке належить ОСОБА_1, по АДРЕСА_3; у 2005 році позивач отримав дозвіл на будівництво дороги до ділянки НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_6 (а.с. 6-7).

Відповідно до Протоколу № 2 засідання комісії з регулювання земельних відносин від 03.06.2013 року, на якому розглядалось питання по землі і по руслу річки Борисівка, які розташовані по АДРЕСА_4, починаючи від містка по АДРЕСА_3. Комісією вирішено зобов'язати ОСОБА_1 відновити дорогу по АДРЕСА_4, що починається від містка по АДРЕСА_1 та зменшити висоту насипаної дороги, розташованої за містком по АДРЕСА_1, в термін 1 місяць; забезпечити вільний доступ мешканців до домоволодінь по АДРЕСА_4; зобов'язати ОСОБА_1 встановити межові стовпи на присадибних земельних ділянках по АДРЕСА_4, НОМЕР_3 НОМЕР_1, згідно розмірів та конфігурації, вказаних в технічних та правових документах на домоволодіння та земельну ділянку; зобов'язати голову адміністративної комісії підготовити припис про порушення адміністративного законодавства ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

20.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Малинівської селищної ради з заявою про надання дозволу на прокладання дороги від ділянки НОМЕР_1 до ділянки АДРЕСА_3 по лівому березі струмка (а.с. 11).

Малинівська селищна рада у відповідь на вказану заяву повідомила про направлення останньої за належністю до сектору містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації, головному архітектуру району для розгляду та надання обґрунтованої відповіді (а.с. 12).

10.06.2015 року сектор містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації повідомив про те, що відповідно до генерального плану смт. Малинівка, розробленого інститутом «УКРМІСЬКБУДПРОЕКТ» у 2006 році, на земельній ділянці, на якій передбачається розташування дороги, проходить територія санітарно-захисної зони, у зв'язку з чим для прийняття рішення замовнику необхідно надати топографо-геодезичний матеріал у масштабі 1:500 місця розташування дороги, що проектується (а.с. 13).

17.07.2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про надання дозволу на прокладання дороги від ділянки НОМЕР_1 до ділянки НОМЕР_4 (а.с. 15), на яку отримав відповідь, якою Малинівська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про те, що питання надання йому дозволу на будівництво дороги по АДРЕСА_4 від домоволодіння НОМЕР_1 до домоволодіння НОМЕР_3 буде розглянуто комісійно у присутності членів територіальної громади прилеглих домоволодінь, депутата виборчого округу № 8 та членів депутатської комісії з питань комунальної власності, будівництва та житлово-комунального господарства (а.с. 16, 17). 02.10.2015 року та 09.12.2015 року позивач знову звертався до відповідача з приводу даного питання (а.с. 18-20).

Згідно з Протоколом № 5 засідання комісії з регулювання земельних відносин від 29.10.2015 року, на засіданні розглядалась заява ОСОБА_1 від 17.07.2015 року щодо можливості будівництва дороги до присадибних ділянок по АДРЕСА_4, НОМЕР_4 та НОМЕР_1 у смт. Малинівка. На засіданні встановлено, що підхід до домоволодінь НОМЕР_4 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 є, але для поліпшення стану даного проходу ОСОБА_1 необхідно привести його у належний санітарний стан - прибрати карантинні бур'яни, які постійно ростуть по обидві сторони доріжки. Відповідно до генерального плану смт. Малинівка, дорога з твердим покриттям для проїзду до наведених вище домоволодінь не передбачена. У разі необхідності проходу та проїзду до даних домоволодінь рекомендовано ОСОБА_1 перенести русло річки Борисівка, яке він змінив самостійно без належного дозволу декілька років тому, адже на момент придбання даних домоволодінь ОСОБА_1 всі умови розташування задовольняли, а після здійснення самостійних робіт з річкою та прибережною зоною його не задовольняє ширина та якість дороги. За результатами слухання вирішено рекомендувати привести у належний стан дорогу, яка була історично складена з моменту заснування селища, та прибудинкову територію біля двох домоволодінь. А також встановити межові знаки присадибних ділянок. Комісія також рекомендувала додержуватись вимог п. є ст. 91 ЗК України: зберігати геодезичні знаки (межові знаки), протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем, та вимог ст.ст. 103-109 ЗК України (а.с. 21-22).

18.12.2015 року на засіданні комісії з регулювання земельних відносин розглядалась заява ОСОБА_1 від 09.12.2015 року щодо надання дозволу на прокладання дороги від присадибної ділянки НОМЕР_1 до присадибної ділянки АДРЕСА_3 в смт. Малинівка.

Відповідно до Протоколу № 6 встановлено, що ОСОБА_1 переніс самостійно, без необхідного дозволу, русло річки Борисівка, тим самим погіршивши стан проходу між домоволодіннями НОМЕР_4 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_4; самостійно здійснює земельні роботи по будівництву доріг, вирішуючи на власний розсуд ширину, висоту, місце розташування, не узгоджуючи ні з ким ці питання; у порушення Правил благоустрою, дотримання тиші, громадського порядку у смт. Малинівка вирубав дорослі дерева, які слугували укріпленням для берега річки Борисівка та присадибних ділянок, які знаходяться на пагорбі і схильні до зсуву ґрунту. У результаті комісією вирішено, врахувавши обставини земельного питання, наявні матеріали, правовстановлюючі документи на присадибні ділянки НОМЕР_4 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_4, рекомендувати привести у належний стан дорогу, яка була історично складена з моменту заснування селища Малинівка та прибудинкову територію біля двох домоволодінь, що покращить прохід та проїзд до домоволодінь; розробити відповідно до чинного законодавства документацію та подати її на розгляд виконкому селищної ради, так як надання дозволу на будівництво доріг не є повноваженням селищної ради. Також встановити межові знаки присадибних ділянок. Комісія також рекомендувала додержуватись вимог п. є ст. 91 ЗК України: зберігати геодезичні знаки (межові знаки), протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем, та вимог ст.ст. 103-109 ЗК України (а.с. 24-25).

Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської облдержадміністрації спільно з Чугуївською райдержадміністрацією та Службою Автомобільних доріг Харківської області розглянули звернення ОСОБА_1 з приводу відмови останньому у наданні дозволу на будівництво дороги, за результатами якого 15.01.2016 року позивача повідомлено, що будівництво дороги протирічить генеральному плану смт. Малинівка та громадській думці. Здійснивши без дозволу вирубку дерев і перенесення русла річки Борисівка, ОСОБА_1 цими діями погіршив стан проходу і проїзду до домоволодінь НОМЕР_4 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_4. Крім того, дані дії є порушенням ст. 98 Водного Кодексу України. Таким чином, будівництво дороги здійснено самовільно без погодження з органами місцевого самоврядування і протирічить генеральному плану селища (а.с. 27-28).

16.05.2016 року ОСОБА_1 ще раз звернувся до Малинівської селищної ради із заявою про надання дозволу на прокладання 50 м. дороги від ділянки НОМЕР_1 до ділянки АДРЕСА_3, зазначивши, щодо ділянки НОМЕР_1 вже прокладено 85 м дороги (а.с. 29-30).

Вказана заява ОСОБА_1 направлена відповідачем за належністю до сектору містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації, головного архітектора району для розгляду та надання обґрунтованої відповіді (а.с. 31).

01.08.2016 року Малинівська селищна рада письмово повідомила позивача про те, що згідно з генеральним планом селища, дорога, яку він бажає побудувати, знаходиться у охоронній зоні річки Борисівка. Планом інженерно-транспортної інфраструктури селища не заплановано дорогу, тому для будівництва нової дороги рекомендовано звернутися до проектної організації для оформлення документації, яка і дасть дозвіл на будівництво цієї дороги (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

У ст. 19 ЗК України зазначено усі категорії земель України за основним цільовим призначенням, в тому числі і землі водного фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Це також передбачено і Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме: ч. 3 ст. 24 - органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 2 та ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад. Будь-які обмеження права громадян України на участь у місцевому самоврядуванні залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території, за мовними чи іншими ознаками забороняються.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, належить, у тому числі, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст.10 та пп.5 п.б ч.1 ст.33 «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Отже, рішення за результатами розгляду земельного спору приймається на пленарному засіданні сесією відповідної ради. Також, вказане повноваження може делегуватися виконавчому органу ради, при цьому приймається відповідне рішення, у якому обов'язково зазначається цей орган та встановлюється порядок розгляду спорів.

Таким чином, необхідною умовою для будівництва дороги є наявність позитивного рішення відповідного органу з даного питання, яке приймається на пленарному засіданні.

Статтею 10 Водного кодексу України до повноважень міських рад у галузі регулювання водних відносин на їх території віднесено: здійснення заходів щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів (до яких належить створення захисних прибережних смуг; контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів; встановлення правил загального користування водними об'єктами в порядку, визначеному статтею 47 цього Кодексу, та вирішення інших питань у галузі регулювання водних відносин у межах своєї компетенції.

Згідно з п. 14 «Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року № 486, встановлено, що виконання водоохоронних та інших заходів щодо впорядкування водоохоронних зон, за винятком земель водного фонду, покладається на виконавчі комітети рад, сільськогосподарські, водогосподарські, рибогосподарські підприємства, а також на інших власників і землекористувачів.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування зобов'язані в порядку, визначеному законодавством України, надавати інформацію юридичним особам, зацікавленим у відведенні земельних ділянок, щодо можливих варіантів розміщення об'єктів відповідно до затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. В зв'язку з чим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області на адресу позивача було направлено лист № 02-25/466 від 01.08.2016 року, яким, як вже зазначалось вище, повідомлено про те, що згідно плану інженерної інфраструктури селища, будівництво дороги саме в цьому місці не заплановано, можливості для відведення даної ділянки під будівництво дороги не має.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Тобто, з аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що органи місцевого самоврядування здійснюють управління і самостійно вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

З метою здійснення заходів щодо раціонального використання і охорони вод та земель головою Малинівської селищної ради підготовлено Розпорядження від 21.02.2018 року № 44 «Про склад комісії по огляду земельної ділянки в кінці присадибної ділянки за адресою: пров. Михайлівський, буд. 1», яким створено робочу групу для обстеження і визначення параметрів меж прибережної захисної смуги «струмка», розташованого біля земельних ділянок. До складу комісії залучено фахівців, які володіють спеціальними знаннями та навичками у сфері землеустрою, топографічної, геодезичної і картографічної справи, надають технічну допомогу по складанню схем розташування земельних ділянок. Комісією проведено виїзне обстеження земельних ділянок з застосування технічних засобів, яким фактично визначено межі прибережної захисної смуги цих земель (а.с. 242-244).

23.02.2018 року складено акт обстеження земельних ділянок НОМЕР_5 висновку якого вбачається, що зазначені земельні ділянки знаходяться в прибережній захисній смузі, що підтверджується даними топографічної схеми (а.с. 239-241).

Статтею 60 ЗК України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Відповідно до ст. 88 ВК України, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Законодавство України обмежує господарську діяльність в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.

Так, згідно зі ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надання ОСОБА_1 дозволу на будівництво дороги по лівому берегу струмку від ділянки НОМЕР_4 до ділянки АДРЕСА_7 суперечить чинному законодавству України, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4-6, 8, 10, 94, 158-163, 184-186, 256, 267 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про зобов'язання надати дозвіл на будівництво дороги - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 14 березня 2018 року.

Суддя -