Справа № 656/36/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2018 р. м. ХерсонСправа № 656/36/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області за участю третьої особи: Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

встановила:

Позивач 10 січня 2018 року звернувся до Іванівського районного суду Херсонської області з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка".

Своєю ухвалою від 22 січня 2018 року Іванівський районний суд Херсонської області передав дану справу на розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

Іншою ухвалою від тієї ж дати, суд повернув позивачу заяву про забезпечення адміністративного позову для звернення до належного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2018 року даний адміністративний позов передано до розгляду судді Ковбій О.В.

Також, 13 березня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно зазначеної заяви, позивач просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії нормативно-правового акта - Рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка".

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 4-9 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлені вимоги до позовної заяви, зокрема, в ній має бути: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Окрім зазначеного, ст. 5 КАС України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з наведеного, до суду може бути оскаржене рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а судовому захисту підлягає порушене право позивача.

Натомість, позивачем зазначено наступне.

Так, 11 січня 2017 року позивач звернувся до Іванівської селищної ради із заявою на ім'я селищного голови про надання дозволу на встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення (кіоск) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці розташованій за адресою: смт. Іванівка, вул. Таврійська.

16 лютого 2018 року листом Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області за вих. № 02-14/6 заяву позивача залишено без розгляду.

З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що саме ці дії Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області позивач вважає такими, що порушують його права.

Проте, позивачем не оскаржено наведену вище відповідь селищної ради, натомість він просить скасувати нормативно - правовий акт - Рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року.

Оглянувши лист - відповідь Іванівської селищної ради Херсонської області від 16 лютого 2017 року №02-14/6 судом з'ясовано, що він не містить жодного посилання відповідача на Рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року або на порядок затверджений відповідним рішенням, як на підставу для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про надання їй дозволу на встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення.

У згаданому листі відповідач, як на підставу для відмови, посилається лише на ст. 32 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів".

Отже, позивачем не вказано чому він вважає свої права порушеними саме Рішенням ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка". Для суду відповідний факт не є очевидним, у зв'язку з тим, що з відповіді Іванівської селищної ради Херсонської області від 16 лютого 2017 року №02-14/6 не вбачається, що відповідач при наданні відмови позивачу, керувався зазначеним регуляторним актом. Тому й підстав вважати, що оскаржене позивачем рішення якимось чином порушує його права, наразі, у суду немає.

Таким чином, позивачу слід додатково зазначити, яким чином та які його права порушені оскарженим ним Рішенням ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка", надати докази на підтвердження відповідних тверджень.

Окрім зазначеного, завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом визнання протиправним та скасування Рішенням ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка".

Тобто, позивач, звернувшись до суду з даним позовом, фактично вбачає порушення своїх прав прийнятим регуляторним актом.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою-підприємцем адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подачу заяви про забезпечення позову - 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 р." установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року 1762 гривень.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов з однією вимогою немайнового характеру (визнання протиправним та скасування нормативно-правового акту) та клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - судовий збір становить 2290,60 грн (1762 грн. + 0,3*1762 грн. =2290,60 грн.).

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем надано квитанції про сплату судового збору №15 від 19 січня 2018 року та №14 від 19 січня 2018 року на суми 528,61 грн. та 1762 грн. відповідно.

Згідно ст. 9 Закону, що частково кореспондується з ч.10 ст. 169 КАС України, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом 3 ч.1 ст. 171 КАС України також передбачено, що суд при відкритті провадження у справі має з'ясувати чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, якими, зокрема, встановлено й обов'язковість сплати позивачем судового збору в порядку та розмірі встановленим Законом.

З аналізу викладеного, суд вбачає передбачений законодавцем обов'язок стосовно здійснення судом перевірки не тільки суми сплаченого судового збору, але й сплати його за місцем розгляду справи.

Оглянувши додані позивачем квитанції, судом встановлено, що зазначені в них реквізити не відповідають реквізитам Херсонського окружного адміністративного суду. Шляхом порівняння вказаних в квитанціях даних з реквізитами, що опубліковані на офіційному сайті судової влади України (https://iv.ks.court.gov.ua/sud2111/grom/tax/) з'ясовано, що фактично, позивачем сплачено кошти за реквізитами іншого суду - Іванівського районного суду Херсонської області, про що свідчить співпадіння даних отримувача коштів, коду отримувача, банку отримувача , коду банку отримувача, рахунку отримувача. Різняться тільки коди класифікації доходів бюджету, в квитанціях вказано: 220310101, в реквізитах Іванівського районного суду зазначено: 22030101.

Таким чином, з зазначеного вбачається, що позивачем не сплачено судовий збір за місцем розгляду справи - до Херсонського окружного адміністративного суду. Більш того, суд, навіть, позбавлений можливості перевірити факт зарахування сплачених позивачем коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, через наявність помилки в коді класифікації доходів бюджету, зазначених ним в квитанціях про сплату судового збору та відсутності у суду доступу до рахунків Іванівського районного суду Херсонської області.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що позивачем не виконано вимог ч.3 ст. 161 КАС України. Тому, сплаті до Херсонського окружного адміністративного суду підлягає судовий збір у сумі 2290,60 грн. (1762 грн. за подачу позову, 528,60 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову).

Також, в позовній заяві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вказана Державна регуляторна служба України.

Пунктами 2, 4 ст. 49 КАС України передбачено, що в разі якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Натомість, позовна заява не містить вказівки на наявність підстав на яких Державну регуляторну службу України належить залучити до участі у справі в якості третьої особи, також позивачем не вказано, яким чином рішення в даній справі може вплинути на її права та обов'язки.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків:

- для подання до суду належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням яким чином та які його права порушені оскарженим ним Рішенням ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VII скликання №157 від 23 грудня 2016 року "Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території смт. Іванівка";

- для подання до суду доказів сплати до Херсонського окружного адміністративного суду судового збору на загальну суму 2290,60 грн.;

- зазначити, на яких підставах до участі у справі в якості третьої особи належить залучити Державну регуляторну службу України (з обов'язковим зазначенням яким чином судове рішення може вплинути на права та обов'язки цієї особи).

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 656/36/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Ковбій О.В.