Справа № 818/57/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 р. Справа № 818/57/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1В.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 грудня 2017 року № 682 «Про відмову у переведенні садового будинку в жилий у Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод-1», будинок № 69 у м. Сумах, зобовязавши Виконавчий комітет Сумської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2015 року та прийняти рішення про переведення садового будинку площею 178,7 кв.м в жилий у Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод 1», будинок № 69, м. Суми, який є власністю громадянки ОСОБА_1.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач безпідставно й не у спосіб передбачений Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 квітня 2015 року №321, відмовив у переведенні садового будинку площею 178,7 кв.м. у Сумському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод 1», будинок № 69, м. Суми у житловий будинок.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому зазначено, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12.12.2017 № 682 було відмовлено у переведенні садового будинку, який розташований у Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод-1», будинок 69, у м. Суми, що є власністю позивачки, в жилий, у звязку з розміщенням даного будинку в рекреаційній зоні обмеженого користування, протиріччям земельному та містобудівному законодавству. А підстави для відмови, передбачені п. 4 Порядку, не визначено як виключні. При цьому, відповідач зазначив, що вказаним Порядком не врегульовано питання застосування норм земельного та містобудівного законодавства. В той же час, закони України мають вищу юридичну силу в порівнянні з зазначеним нормативно-правовим актом (а.с. 36-40).
05.02.2018 року до канцелярії суду позивачем подано заперечення на відзив, в якому зазначено, що посилання відповідача на План зонування території м. Суми, на норми Земельного кодексу України та на ДБН 360-92 є необгрунтованими, оскільки саме Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки передбачено підстави, при настанні кожної з яких або всіх одразу має бути відмовлено у переведенні будинку у житловий (а.с. 66- 67).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
16 грудня 2015 року позивач звернулася до Виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про переведення садового будинку № 69, який знаходиться у Сумському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод 1» м. Суми, у жилий будинок (а.с. 22).
Згідно листа від 28.12.2015 року № 2264/06.01-11-12 Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, на вказане звернення відповідачем надано відповідь про те, що вирішення вказаного питання можливе після отримання роз'яснень щодо врегулювання розбіжностей у зв'язку з протиріччям Земельному кодексу і містобудівному законодавству (а.с. 23).
Дане рішення було оскаржено позивачем до суду. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2016 року по справі № 591/463/16-а, зокрема, зобов'язано виконавчий комітет Сумської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2015 року про переведення дачного будинку за адресою Сумська область, м. Суми, «Лісовод 1» Сумське міське громадське обєднання товариства садівників, буд. № 69, у жилий будинок, із зазначенням його адреси, та прийняти відповідне рішення (а.с. 24).
20 грудня 2016 року виконавчим комітетом Сумської міської ради було прийнято рішення № 729, яким було відмовлено ОСОБА_1 у переведенні садового будинку загальною площею 178,7 кв.м у садовому товаристві «Лісовод-1» м. Суми, будинок № 69, який є власністю громадянки ОСОБА_1 в жилий (а.с. 25).
Зазначене рішення оскаржено позивачем до Зарічного районного суду м. Суми. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16.03.2017 року по справі № 591/450/17 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 729 від 20 грудня 2016 року визнано протиправним та скасовано. Зобовязано виконавчий комітет Сумської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 грудня 2015 року про переведення садового будинку (ділянка № 69 садове товариство «Лісовод-1» місто Суми), у жилий будинок згідно діючого законодавства (а.с. 26-27).
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 340 від 20.06.2017 року позивачу знову відмовлено у переведенні садового будинку в жилий, у зв'язку з протиріччям земельному законодавству і невідповідністю містобудівному законодавству (а.с. 28).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 червня 2017 року № 340 про відмову ОСОБА_1 у переведенні садового будинку (ділянка № 69 садове товариство «Лісовод-1» м. Суми), у жилий будинок. Зобовязано виконавчий комітет Сумської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 Валеріївїїи від 16 грудня 2015 року про переведення садового будинку (ділянка № 69 садове товариство "Лісовод-1» м. Суми) у жилий будинок згідно діючого законодавства (а.с. 29-30).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 682 від 12.12.2017 року позивачу знову відмовлено у переведенні зазначеного садового будинку в жилий, у зв"язку з з розміщенням в рекреаційній зоні обмеженого користування Р-4 (згідно з Планом зонування території міста Суми, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 06.03.2012 року № 2180-МР), протиріччям земельному (статті 38, 39, 52 Земельного кодексу України) та містобудівному законодавству (ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"). (а.с. 31).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, механізм переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки регламентовано Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 р. № 321 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов'язані адміністративно або територіально.

Відповідно до п. 4 Порядку за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні. Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; виявлення в поданих документах недостовірних відомостей; встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі І (обов'язковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку.

Однак, суд зазначає, що при прийнятті рішення щодо переведення садових будинків у жилі, застосування даного Порядку не звільняє від обов'язку дотримання інших нормативно-правових актів, що регулюють дані правовідносини.

Згідно підпункту 7 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

У відповідності до підпункту 9 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

З матеріалів справи суд вбачає, що згідно з Планом зонування території міста Суми, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013 № 2180-МР, даний садовий будинок розташований в рекреаційній зоні обмеженого користування (Р-4), що підтверджується відповідним викопіюванням з містобудівної документації (а.с. 45-54). Вказана зона відноситься до земель рекреаційного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на девять категорій, серед яких виділяють землі рекреаційного призначення та землі житлової та громадської забудови.

У свою чергу, відносно кожної із зазначеної категорії земель, іншими положеннями Земельного кодексу України визначено порядок їх використання. Категорії земель України мають особливий правовий режим (частина друга статті 18 Земельного кодексу України).

Так, статтями 50, 51, 52 Земельного кодексу України регламентовано, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. Земельні ділянки надані для дачного будівництва входять до складу земель рекреаційного призначення. При цьому, на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Суд зазначає, що діючою містобудівною документацією, зокрема згідно з Планом зонування території міста Суми, не передбачено можливість використання рекреаційних зон обмеженого користування для розміщення житлових будинків. Не передбачено це ні переважними видами забудови ділянок, ні супутніми переважними видами, ані допустимими видами забудови, які потребують спеціальних погоджень.

Разом з тим, за приписами ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування, а не на земельній ділянці в рекреаційній зоні.

Тобто, законодавством визначено, що розміщення житлової забудови можливе виключно на землях житлової та громадської забудови, а не на землі рекреаційного призначення.

Крім того, ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» будівельні норми - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Так, відповідно до підпункту б пункту 3.51* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Деркоммістобудування від 17.04.1992 № 44, будівництво нових садибних житлових будинків та реконструкція дачних і садових будинків у садиби для постійного проживання в існуючих районах допускається за умови організації під'їзду до ділянки з влаштуванням розширень проїзної частини односмугового проїзду завширшки 3 м, завдовжки 12 м не менше ніж через кожні 100 м, при цьому радіус заокруглення проїжджої частини проїздів на перехрестях повинен становити не менше ніж 6 м. У садівницьких та дачних поселеннях - за вищевказаними умовами, а також за умови забезпечення їх послугами зв'язку та медичною допомогою.

З матеріалів справи, наданих відповідачем та враховуючи відсутність детального плану території, встановлено неприведеність до нормативів садибної забудови вулично-інженерної мережі і інженерного обладнання в Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод-1», а також проблемність забезпечення послугами звязку і медичної допомоги.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято Виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Щодо твердження позивача, що ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до висновку у Звіті про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку садовий будинок за адресою: Сумська обл. м. Суми, «Лісовод 1» Сумське міське громадське об'єднання товариства садівників, буд. 69 відповідає вимогам державних будівельних норм, суд зазначає.

Як вбачається зі звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку, при огляді вищезазначеного будинку досліджувалося питання щодо виконання протипожежних вимог в частині дотримання протипожежних розривів, визначених ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», при цьому, висновки щодо дослідження питання стосовно забезпечення вулично-інженерною мережею і інженерним обладнанням, забезпечення послугами звязку і медичної допомоги, в зазначеному звіті відсутні. Тому суд вважає дане твердження відповідача необгрунтованим.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 грудня 2017 року № 682 «Про відмову у переведенні садового будинку в жилий у Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод-1», будинок № 69 у м. Сумах, зобовязавши Виконавчий комітет Сумської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2015 року та прийняти рішення про переведення садового будинку площею 178,7 кв.м в жилий у Сумському міському громадському обєднанні товариства садівників «Лісовод 1», будинок № 69, м. Суми, який є власністю громадянки ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек