Справа № 729/1149/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 729/1149/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузюра В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Горяйнова А.М., Кузьмишиної О.М.

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шумейко Сергія Миколайовича

на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року

у справі № 729/1149/17

за позовом ОСОБА_3

до відповідача інспектора роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шумейко Сергія Миколайовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шумейко Сергія Миколайовича, в якому просила суд:

-скасувати постанову серії АР №532427 від 18.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Шумейком Сергієм Миколайовичем за ч. 1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач- звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку із чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення , яким в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З наявних у справі доказів вбачається, що за даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 532427 від 18 жовтня 2017 року, винесені інспектором 3 р. 4 б. 2 п. УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Шумейком Сергієм Миколайовичем, вбачається що ОСОБА_3 18 жовтня 2017 року о 22 год. 30 хв., рухаючись по проспекту Броварський в м. Києві керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183, номерний знак НОМЕР_1 у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби чим порушила п.п. 31.4.3 (в) ПДР.

Наслідком цього стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 370 грн. 00 коп.

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів вважає на наступне.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Приписами п. 31.4. 3 (в) Правил дорожнього руху, затвердженого постановою КМ України, № 1306 від 10.10.2001 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх і світлових приладів, як не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норма і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 визначає, що уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), часинами першою, другою, третьою,п`ятою і шостою статті 121, статтями 125,126, частинами першою,другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статі 140 КУпАП.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право без складення відповідного протоколу виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

А відтак посилання позивача на неправомірність в діях інспектора патрульної поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

У той же час, доводи позивача та висновки суду першої інстанції про необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення є безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З вищевикладеної норми вбачається, що в розглядуваному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення.

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковими, з огляду на те, що після його прийняття норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 КУпАП зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України)

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій щодо прийняття спірної постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення не було надано до суду жодного доказу, отже вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з огляду на яке відповідачем була складена постанова серії АР №532427 від 18 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. належним чином не доведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи не вбачається, що позивачем було допущено порушення ПДР України, жодних доказів щодо саме обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем суду не надано, тобто відповідачами не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та не надано доказів правомірності свого рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо протиправності та необхідності скасування постанови від 18 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Оскільки судом першої інстанції правильно вирішено питання щодо скасування постанови від 18 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1ст.121 КУпАП, проте в мотивувальній частині суд помилково послався на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, колегія суддів вважає необхідним змінити мотивувальну частину постанови суду першої інстанції шляхом виключення із неї посилання на зазначене рішення Конституційного суду України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.77, 78, 250, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шумейко Сергія Миколайовича- задовольнити частково.

Постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2018 року.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Горяйнов А.М.

Кузьмишина О.М.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Горяйнов А.М.

Кузьмишина О.М.