Справа № 808/1084/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року

Київ

справа №808/1084/16

адміністративне провадження №К/9901/28748/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2016 (суддя Батрак І.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 (судді Дурасова Ю.В., Баранник Н.П., Щербак А.А.)

у справі № 808/1084/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (далі - позивач, ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, СДПІ з обслуговування ВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС), в якому просило суд скасувати наказ від 02.03.2016 № 46 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2016, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документального підтвердження, які надані у відповідь на письмовий запит податкового органу. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені у податкового органу є право на призначення перевірки. Крім того, перевірка проводилася у період з 09.03.2016 по 28.03.2016, наказ про проведення перевірки та повідомлення було направлено на адресу позивача 02.03.2016, а відтак у позивача була можливість реалізувати право бути присутнім при перевірці та надати пояснення та документи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом від 26.01.2016 № 458/10/28-04-41-00 «Про надання пояснень та документальних підтверджень» відповідач за результатами аналізу отриманої податкової інформації, які свідчать про порушення платником податків норм абз. «а», «в» пункту 198.1 статті 198, статті 187 Податкового кодексу України та недостовірність даних у рядках 17 та 9 податкових декларацій з ПДВ за вересень-жовтень 2015 року, поданих позивачем, внаслідок включення до складу податкового кредиту вересня-жовтня 2015 року суми ПДВ у розмірі 1 262 201,64 грн. по ТОВ «Техпримтайм» та внаслідок включення до складу податкового зобов'язання вересня-листопада 2015 року суми ПДВ у розмірі 7 094 813,36 грн. по контрагентам-покупцям ТОВ «ТД «Енергоальянс», ТОВ «Техпримтайм», ТОВ «Перша Трейдингова компанія», ДП «Первомайськвугілля», ДП «Красноармійськвугілля», просив протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати інформацію та її документальне підтвердження з приводу наведених вище фактів. При цьому, необхідно обов'язково надати засвідчені підписом посадової особи підприємства та скріплені печаткою копії документів, що безпосередньо стосуються господарських операцій з придбання вугілля та його подальшого продажу вказаним у запиті контрагентам (виду, обсягу і якості операції, розрахунків, їх відображення в обліку і звітності із зазначеними контрагентами та іншими контрагентами, за умови продажу їм вугілля, яка придбало у ТОВ «Техпримтайм»). Крім того, у вищевказаному листі наведений конкретний перелік інформації та копій документів, які відповідач просить надати позивача. Вказаний лист отримано позивачем 04 лютого 2016 року, що саме представником відповідача не заперечене.

19 лютого 2016 року на адресу СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі надійшла відповідь на запит ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» № 98 від 17.02.2016 разом із копіями первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій та рух товарі (згідно з переліком) на 40 аркушах.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, з висновками яких погоджується колегія суддів, виходили з наступних мотивів.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України. Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з доводами касаційної скарги в частині того, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

При цьому, положення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначають, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Відповідно до абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі № 21-425а14, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Таким чином, невиконання вимог підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що проведення перевірки розпочалося з 09.03.2016, в той час як наказ та повідомлення про проведення такої перевірки отримане позивачем 11.03.2016. Тобто з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі № 808/1084/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко