Справа № 824/275/17-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/275/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

27 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника відповідача: Олара Валеріу Георгійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року (ухвалена в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Родничок -1".

За наслідками якої відповідачем складено акт №876/24-13-17-05/391001130 від 19.04.2017 року, в якому зазначено про те, що відповідно до листів уповноваженого органу Болгарії від 13.12.2016 № 1522 та листа уповноваженого органу Румунії від 12.12.2016 року №652 сертифікати №16-01649 від 30.09.2016, №16-01651 від 13.09.2016, № 16-0549 від 07.09.2016, №16-0554 від 08.09.2016, №16-0561 від 13.09.2016, №16-0574 від 29.09.2016 є фальсифікованими.

Позивач зазначає, що про дані факти фальсифікації йому нічого не відомо, оскільки усі документи, в тому числі сертифікати про походження товару, були отримані декларантом у Чернівецькій митниці ДФС, куди були доставлені перевізником. Перераховані вище сертифікати про походження товару були направлені разом із товаром експортерами.

Також позивач вказує на те, що у акті №876/24-13-17-05/391001130 від 19.04.2017 року зазначено, що під час перевірки правильності визначення країни походження та підстав звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом, групою з проведення перевірки визначено країну походження як «невідома» та відповідно встановлено невідповідність підстав для звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом товару задекларованого ТОВ «Родничок-1» за вказаними митними деклараціями.

Однак, з таким висновком позивач не погоджується, мотивуючи це тим, що окрім сертифікатів про походження, походження товару підтверджується митними деклараціями, «Intercom Glass» LTD декларацією від 24.04.2017 року №ВG 103611058, Saint-Gobain GlassRomania S.R.L. декларацією б/н від 24.04.2017 року.

Позивач також зазначає, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення він мав бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, чого не було зроблено. Невиконання вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв відповідно до вимог ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України. Судовим розглядом не встановлено порушення відповідачем зазначених критеріїв при вчиненні дій та прийнятті спірних рішень

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на думку, апелянта призвело до неправильного вирішення спору.

09 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказував на безпідставність доводів апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти, що товариство з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" зареєстроване за адресою місцезнаходження: 60321, Чернівецька область, Новоселицький район, с. Бояни, вул. Індустріальна, 3 та взято на облік в контролюючих органах 18.02.2014 року за №04.

Позивач здійснював такі види діяльності за КВЕД, які пов'язані із здійсненням зовнішньоекономічних операцій: будівництво житлових і нежитлових будівель; роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих-магазинах; малярні роботи та скління; будівництво інших споруд, н.в.і.у.; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

15.07.2016 року між ТОВ "Родничок-1" та «Saint-Gobain Glass Romania S.R.L.» (Румунія) укладено Контракт купівлі-продажу №157, за умовами якого ТОВ "Родничок-1" купує, а «Saint-Gobain Glass Romania S.R.L.» виготовляє та продає скло та вироби зі скла.

Пунктом 3 Контракту визначено, що продавець зобов'язується: а) поставити товар, відповідно критеріям якості Saint-Gobain Glass на заводі в Кєлєраши або на іншому заводі Saint-Gobain у відповідності до специфікації покупця; б) завантажити товар на вантажівки покупця згідно умов Incoterms 2010; в) виробляти товар, замовлений покупцем, відповідного стандарту.

Пунктом 8 Контракту встановлено, що ТОВ "Родничок-1" (Покупець) зобов'язується ввезти товар на митну територія України на транспортному засобі Покупця. З кожною партією «Saint-Gobain Glass Romania S.R.L.» буде надавати наступні документи: комерційний рахунок-фактуру; пакувальний лист; Сертифікат походження EUR-1; експортна накладна; CMR (а.с.21-23).

Відповідно до митних декларацій №408040001/2016/017791 від 05.10.2016 року (а.с.26) та №408040001/2016/018007 від 08.10.2016 року (а.с.24) проведено митне оформлення товару (скло (виготовлене методом - флоат) прозоре, термічно поліроване, безбарвне, в листах, одношарове, неармоване, без подальшого оброблення, без поглинального та відбивального шарів, товщиною 4 мм, розміром 3210X2250 мм) ввезених ТОВ «Родничок-1» на митну територію України на підставі Контракту купівлі-продажу №157 від 15.07.2016 року, інвойсів - № від 30.09.2016 року (а.с.26) та № від 06.10.2016 року (а.с.24), пакувальних листів (а.с.28, а.с.25) та відповідно до міжнародних автомобільних накладних (СМR) №001696 від 30.09.2016 року (а.с.27) та №001687 від 06.10.2016 року (а.с.25).

До митного оформлення також були надані сертифікати про походження товару №16-01649 від 30.09.2016 року та №16-01651, виданих уповноваженими органами Румунії - Торгово-промисловою палатою Румунії. У графі 3 вказаних сертифікатів зазначено «EUROPEAN UNION" (а.с.118-119).

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.08.2016 року між ТОВ «Родничок-1» та «Intercom Glass» LTD (Болгарія) було укладено контракт поставки №29/08-ВG за умовами якого «Intercom Glass» LTD зобов'язується поставити, а ТОВ «Родничок-1» прийняти та платити товар на мовах контракту, в асортименті і по цінам згідно інвойсів, які є невід'ємними частинами контракту.

Пунктом 4 Контракту визначено, що якість товару, який поставляється по контракту, повинно підтверджуватись сертифікатами якості виробника. Згідно п.7.3. Контракту прийом товару по кількості здійснюється отримувачем на своєму складі після випуску товару у вільний обіг митними органами країни отримувача згідно рахунку - фактури, СМR та пакувальними листами (а.с. 29-30).

Відповідно до митних декларацій №408040001/2016/016233 від 09.09.2016 року (а.с.33), №408040001/2016/016349 від 12.09.2016 року (а.с.39), №408040001/2016/016684 від 17.09.2016 року (а.с.36) та №408040001/2016/017570 від 02.10.2016 року (а.с.31) проведено митне оформлення товару (скло виготовлене методом - флоат прозоре, термічно поліроване, безбарвне, в листах, одношарове, неармоване, без подальшого оброблення, без поглинального та відбивального шарів, товщиною 4 мм, розміром 3210X2250 мм) ввезених на митну територію України на підставі контракту №29/08-ВG від 29.08.2016 року, інвойсів - № від 07.09.2016 року (зв. а.с.33), № від 08.09.2016 року (зв. а.с.40), № від 13.09.2016 року (зв. а.с.36) та № від 29.09.2016 року, пакувальних листів (а.с.38,42, зв. а.с.28,34) та відповідно до міжнародних автомобільних накладних (СМR) №001695 від 07.09.2016 року (а.с.34), № 001685 від 08.09.2016 року (а.с. 41), №б/н від 13.09.2016 року (зв. а.с. 37), №001687 від 29.09.2016 року (а.с.31).

До митного оформлення сертифікати про походження товару не подавались. Країна походження товару декларувалась у інвойсах шляхом вчинення надпису «Counry of origіn - Bulgaria".

Чернівецькою митницею ДФС, шляхом оформлення аркушів коригування, до графи 44 митних декларацій від 09.09.2016 року №408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року №408040001/2016/016349, від 17.09.2016 року №408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року №408040001/2016/017570 внесено зміни щодо наявності сертифікатів про походження товарів. Підставою для внесення вказаних змін стало подання ТОВ «Родничок-1» наступних сертифікатів про походження товарів загальної форми: № 16-0549 від 07.09.2016 року, № 16-0554 від 08.09.2016 року, від 16-0561 від 13.09.2016 року та № 16-0574 від 29.09.2016 року, виданих уповноваженими органами Болгарії - Торгово-промисловою палатою Болгарії (Софія) (а.с.109-112).

Під час огляду бланків сертифікатів відповідачем виявлено їх відмінність від стандартного бланку, наявні ознаки нанесення печатки друкованим способом за допомогою принтера, у графі 8 пред'явлених сертифікатів не зазначено прізвище особи уповноваженої засвідчувати сертифікати про походження товарів (а.с.104-105).

У зв'язку з чим Чернівецькою митницею ДФС листом від 18.10.2016 року №8059/24-70-19-03-18-02 було направлено проект запиту до ДФС України щодо перевірки Болгарською торгово-промисловою палатою сертифікатів про походження товарів №16-0549 від 07.09.2016 року, №16-0554 від08.090.2016 року), №16-0561 від 13.09.2016 року №16-0574 від 29.09.2016 року.

Листом Болгарською торгово-промисловою палатою від 22.11.2016 року №20/32/5/99-99-19-03-03-16 було повідомлено ДФС України про проведення перевірки сертифікатів походження товарів №16-0549 від 07.09.2016 року, №16-0554 від 08.09.2016 року, №16-0561 від 13.09.2016 року, №16-0574 від 29.09.2016 року за результатом якої було встановлено, що вказані сертифікати (експортер "Intercom Glass" LTD, Варна) Болгарською торгово-промисловою палатою не сертифікувались. Форма бланка не відповідає вимогам затверджених зразків, підпис проставлений на сертифікаті не належить уповноваженому представнику вказаної Палати. Штамп, яким скріплено документ не є справжнім. Номер сертифікату, написаний у верхньому правому куті у місці для позначення номеру, не відповідає номерам сертифікатів., виданих ВССІ (торгово-промислова палата) у Софії та її регіональних структурах. Крім того, повідомлено, що Болгарська торгово-промислова палата (ВССІ) є єдиною організацією в Болгарії, що отримала міжнародну акредитацію на видачу та сертифікацію сертифікатів походження від міжнародної СО акредитаційної мережі, встановленої міжнародною торговельною палатою - Всесвітньою федерацією палат Париж (ICC WCF) (а.с. 102-103).

18.10.2016 року №8060/24-70-19-03-18-02 Чернівецькою митницею ДФС направлено проект запиту до ДФС України щодо перевірки торгово-промисловою палатою Румунії сертифікатів про походження товарів: від 30.09.2016 року №16-01649, від 06.10.2016 року №16-01651. Підставою для направлення запиту стало те, що у графі 8 пред'явлених сертифікатів не зазначено прізвище особи уповноваженої засвідчувати сертифікати про походження товарів, крім того у сертифікаті від 06.10.2016 року №16-01651 не зазначена дата видачі сертифікату (а.с. 113-114).

У відповідь на лист ДФС України Торгово-промисловою палатою Румунії листом від 12.12.2016 року №652 повідомлено про проведення перевірки достовірності і правильності сертифікатів про походження товарів №16-01649 від 30.09.2016 року та №16-01651 та зазначено, що вказані сертифікати торгово-промисловою палатою міста Каралаш (Румунія) не видавались. Крім того, вказаним листом надіслано копії автентичних сертифікатів: №649 від 02.09.2016 року та №651 від 05.09.2016 року, які фактично видавались торгово-промисловою палатою міста Каралаш (Румунія). Інформація про товар та імпортера вказана у сертифікатах про походження товарів надісланих уповноваженим органом Румунії не відповідає даним вказаним в сертифікатах про походження товарів, які надавались до митного оформлення ТОВ "Родничок-1" (а.с.99-102).

Листом від 19.01.2017 року №522/24-70-19-18/01 Чернівецька митниця ДФС повідомила ГУ ДФС у Чернівецькій області, про походження від ДФС України інформації (лист від 12.01.2017 року №48/7/99-99-19-03-02-17) щодо виявлення факту подання ТОВ "Родничок-1" під час митного оформлення товару "листове флоат-скло" фальсифікованих сертифікатів про походження товару з Республіки Болгарія: №16-0549 від 07.09.2016 року, №16-0554 від 08.09.2016 року, №16-0561 від 13.09.2016 року, №16-0574 від 29.09.2016 року та з Республіки Румунія: №16-01649 від 30.09.2016 року та №16-01651(а.с. 145).

16.03.2017 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області було направлено на адресу позивача повідомленням від 15.03.2017 року №24 про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Родничок-1" з 17.03.2017 року (а.с.52-53).

В період з 17.03.2017 року по 14.04.2017 року проводилась документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ "Родничок-1" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування в частині правильності визначення країни походження та підстав для звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом товарів по митних деклараціях від 09.09.2016 року №408040001/2016/016233 (а.с.33), від 12.09.2016 року №408040001/2016/016349 (а.с.39), від 17.09.2016 року №408040001/2016/016684 (а.с.36), від 02.10.2016 року №408040001/2016/017570 (а.с.31), від 05.10.2016 року №408040001/2016/017791 (а.с.26) та від 08.10.2016 року №408040001/2016/018007 (а.с.24).

За результатами перевірки складено акт від 19.04.2017 року №876/24-13-17-05/391001130 (а.с.91-96), яким встановлено наступні порушення:

1. Пункту 2.9 рішення Міжвідомчої Комісії з міжнародної торгівлі від 26.04.2012 року №АД-273/2012/4423-08 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну листового флоат-скла (скла термічно полірованого) походженням із Російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь», ст. 28 Закон України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» від 22.12.1998 року № 330-ХІV, п. 2 ч. 3 ст. 44, ч. 1 ст. 257, ч. 4 ст.275 МК України в результаті чого занижене податкове зобов'язання по сплаті остаточного антидемпінгового мита на загальну суму 246058,77 грн.

2. Пункту 190.1 ст. 190 ПК України від 02.12.2010 року в результаті чого занижене податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 49211,76 грн.

Не погоджуючись із актом перевірки від 19.04.2017 року №876/24-13-17-05/391001130 позивач 25.04.2017 року звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із запереченнями (а.с.43-51). До заперечень на акт перевірки позивачем додано копії контрактів, копії СМR, інвойсів, пакувальних листів по кожній митній декларації та копії листів «Intercom Glass» LTD від 24.04.2017 року №ВG 103611058 та Saint-Gobain GlassRomania S.R.L від 24.04.2017 року № б/н.

Розглянувши заперечення ТОВ "Родничок-1", Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом "Про результати розгляду заперечення до акту перевірки від 19.04.2017 року №876/24-13-17-05/391001130" визнало їх необґрунтованими, а висновки зазначені у акті перевірки такими, що відповідають вимогам чинного законодавства в частині встановлення заниження податкового зобов'язання на загальну суму 295270,53 грн, в тому числі по остаточному антидемпінговому миту 246058,77 грн, по податку на додану вартість на суму 49211,76 грн. (а.с. 54-60).

На підставі акта перевірки від 19.04.2017 року №876/24-13-17-05/391001130 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" від 03.05.2017 року №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем антидемпінгове мито на загальну суму 307573,48 грн, в тому числі податкове зобов'язання - 246058,77 грн, штрафні санкції - 61514,71 грн (а.с. 69, Розрахунок грошового зобов'язання а.с. 68)

- форми "Р" від 03.05.2017 року №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ з ввезених на території України товарів на загальну суму 61514,71 грн, в тому числі податкове зобов'язання - 49211,76 грн, штрафні санкції - 12302,09 грн. (а.с. 70, Розрахунок грошового зобов'язання зв. а.с.70).

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI (МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч. 1 ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Частиною 1 ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 200 МК України - після надання доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових і осіб органу у доходів і зборів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Таким місцем органом доходів і зборів було визначено Чернівецьку митницю ДФС адресою м. Чернівці, вул. Головна, 265 А.

Частиною 4 ст. 200 ІУ1К України визначено, що у місці доставки, товари і транспортні засоби пред'являються, а документи на них передаються органу походів і зборів у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для органу доходів зборів, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Як вставлено судом апеляційної інстанції після доставляння перевізником товарів та документів на них до Чернівецької митниці ДФС в строк визначений ст. 95 МК України, декларантом, а саме митним брокером Лазуриком А.Т. документи на товари були отримані у Чернівецькій митниці ДФС за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 265 А.

Після отримання документів на товари декларантом до митного оформлення у Чернівецьку митницю ДФС були подані митні декларації від 09.09.2016 року №08040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року N. 80400Іі/20Тб/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/0 77 1 та від 08 10 2016 року № 408040001/2016/018007.

У відповідності до вимог ч. ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 МК України - митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 та 335 цього кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України - митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом постановлення відповідних митних забезпечень ( у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

З матеріалів справи встановлено, що митне оформлення за митними деклараціями від 2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, в д 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року №408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 08 10 2016 року № 408040001/2016/018007 було завершено, що підтверджується шляхом засвідчення посадовими особами Чернівецької митниці ГУ ДФС відповідних митних забезпечень проставлених на них, за допомогою інформаційних технологій.

Апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що будь яких зауважень, пропозицій або заперечень щодо відомостей у вищезазначених митних деклараціях в посадових осіб Чернівецької митниці ДФС не було.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно правильності визначення країн походження та підстав звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом товарів по митним деклараціям № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, в д 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року №408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 08 10 2016 року № 408040001/2016/018007, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Аналіз ч.1 ст.266 дає підстави для висновку, що наведеною правовою нормою визначено вичерпний перелік прав та обов'язків декларанта. При цьому, будь яких прав та обов'язків зазначеною нормою не передбачено, що до компетенції декларанта входить питання перевірки документів, що подаються до митного оформлення та відправляються експортером, які отримуються за кордоном та стосуються товарів, що надходять із за кордонну. За таких обставин перевірка документів на товари, що були подані для здійснення їх митного оформлення та митного контролю декларантом не здійснювалась.

Положеннями ч. 1 а . 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митним кордон України а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю, митного оформлення. При застосуванні письмової форми використовуватися, як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно п.п. «ґ» п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України - митне оформлення товарів транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів про товари зокрема найменування країни походження товарів (за наявності).

У відповідності до вимог ст.36 МК України - країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів зовнішньоекономічної діяльності, заборон та /або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1-3 ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Тобто, вказаними нормами, встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, одним з яких є сертифікат про походження товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 43 МК України , декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв'язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь якому іншому документі, який стосується товару.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 МК України - для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

Пунктом 2 ч. З ст. 44 МК України визначено, що у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну"," Про зовнішньоекономічну діяльність".

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 48 МК України, у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт вказує на ту обставину, що у зв'язку із тим, що Чернівецькою митницею ДФС було завершено митне оформлення по митним деклараціям від 09.09.2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року N_ 408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 08.10.2016 року № 408040001/2016/018007, таким чином Чернівецькою митницею ДФС було визнано країну зазначених митних деклараціях - товар був випущений у вільний обіг території України.

Також зазначає про те, що про факт фальсифікації сертифікатів № 16-01649 від 30.09.2016 року, № 16-01651 від 13.09.2016, № 16-0549 від 07.09.2016, № 16-0554 від 08.09.2016 року, №16-561 від 13.09.2016 року, № 16-0574 від 29.09.2016, який зазначений в листах уповноваженого органу Болгарії від 13.12.2016 року № 1522 та Румунії від 12.12.2016 року № 652 ТОВ "Родничок -1" не було відомо, оскільки усі перераховані документи були отримані декларантом у Чернівецькій митниці ДФС, куди були доставлені перевізником. Зазначені вище сертифікати про проходження товару були направлені разом із товаром експортерами.

Однак, ГУ ДФС у Чернівецькій області в своєму листі "Про результати розгляду заперечень до акту перевірки" від 19.04.2017 року № 876/24-13-17-05/391001130 зазначив про відповідальність за подання недостовірних відомостей внесених декларантом до митної декларації зазначеної у ч.ч. 8,13, ст.264 Митного кодексу України.

Позивач вважає такі висновки відповідача необґрунтованими, оскільки декларант отримавши документи на товар, вважав їх справжніми, відомості викладені у них точними та такими що відповідають дійсності.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими такі доводи апелянта, оскільки дійсно декларантом вносились відомості на підставі документів на товари, а не вносились відомості отримані із інших джерел, а тому в даному випадку, відповідальність за недостовірні відомості повинна нести особа, яка відповідно оформила документи на товар, а не платник податків, про що зазначає у описаному вище листі ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Як слідує з матеріалів справи, а саме з акта перевірки № 876/24-13-17-05/391001130 від 19.04.2017 року, під час перевірки правильності визначення країни походження та підстав звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом, групою з проведення перевірки визначено країну походження як "НЕВІДОМА" та відповідно встановлено невідповідність підстав для звільнення від оподаткування остаточним антидемпінговим митом товару - скло (виготовлене методом- флоат) прозоре, термічно листах одношарове, неармоване, без подальшого оброблення, без поглинального та відбивального шарів, товщиною 4 мм, розміром 3210х2250 мм. (надалі товар), задекларованого ТОВ "Родничок-1" за митними деклараціями від 09.09.2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року N_ 408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 08.10.2016 року № 408040001/2016/018007.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вказаний висновок є безпідставним зважаючи на наступне.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено, що окрім сертифікатів про походження товару № 16-01649 від 30.09.2016 року, № 16-01651 від 13.09.2016, № 16-0549 від 07.09.2016, № 16-0554 від 08.09.2016 року, №16-561 від 13.09.2016 року, № 16-0574 від 29.09.2016, походження товару підтверджується наступними документами :

- деклараціями про походження товару шляхом вчинення експертом надпису "Cjuntreoforigin - Bulgaria" у інвойсі від 07.09.2016 року №000007990, № від 08.09.2016, № від 13.09.2016 року, № від 29.09.2016 року;

- "INTERCOMGLASS" LTD декларацією від 24.04.2017 року BG 103611058 повідомлено те, що ТОВ "Родничок -1" за період часу 2016-2017 років було придбано у "INTERCOMGLASS" LTD товари відповідно до інвойсів - від 07.09.2016 року №000007990, № від 08.09.2016, № від 13.09.2016 року, № від 29.09.2016 року, № від 27.01.2017 року, № від 24.03.2017 року;

- SAINT -GODAINGLASSROMANIAS. R.L. декларацією б/н від 24.04.3027 року повідомило про те, що ТОВ "Родничок -1" за період часу з 01.01.206 року по 01.04.2017 року придбало товар у SAINT -GODAINGLASSROMANIAS. R.L. по наступним інвойсам - № від 10.01.2016 року, № від 14.09.2016 року, № від 30.09.2016 року, № від 06.10.2016 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що описані вище документи підтверджують можливість визначення країни походження.

Проте не зважаючи на вказані обставини, ГУ ДФС у Чернівецькій області під час розгляду заперечень до акту перевірки не взяло до уваги вищезазначені докази, та згідно висновків викладених в листі "Про результати розгляду заперечення до акту перевірки" від 19.04.2017 року N- 17 05/391001130 зазначило, що оскільки документи, а саме сертифікати, які згідно чинного законодавства однозначно свідчать про країну походження товару є фальсифіковані, тому відсутня можливість достовірно встановити країну походження товарів.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що такий висновок ГУ ДФС у Чернівецькій області свідчить виключно про поверхневий аналіз поданого заперечення до акту перевірки, необ'єктивність розгляду даної справи та про упередженість із боку перевіряючого органу, адже як вбачається із змісту заперечень до акту перевірки ТОВ «Роднічок-1» було надано достатньо доказів (окрім поданих, перевіряючий орган не запитував інших доказів), що давали можливість визначити країн входження за митними деклараціями від 09.09.2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року № 408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 08.10 2016 року № 408040001/2016/018007.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у пункті 2.9 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 26.04.2012 року № АД -273/2012/4423-08 " Про застосування антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну листового флоат - скла (скла термічнополірованого) походження із Російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь) зазначено, що імпорт на митну територію України товару, зазначеного у пункті 1 цього рішення, без сертифікату про походження та неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита у максимальному розмірі. Визначення країни походження, в тому числі комісією можливе на підставі Декларації про походження товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Таким чином, зважаючи на вказані норми чинного законодавства такими деклараціями про походження товару в розумінні вищезазначеної норми, в даному випадку є комерційні інвойси № від 07.09.2016 року, № від 08.09.2016 року, № від 13.09.2016 року, № від 29.09.2016 року, № від 30.09.2016 та № від 06.10.2016 року.

Саме Пункт 2.9. Рішення визначає вимоги щодо підтвердження країни походження товару та встановлює ставки антидемпінгового мита.

Окрім цього, ч.4 статті 3 МК визначено, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюю операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок прийняття рішення, як на користь таких підприємств та громадян, так і користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

При цьому варто зазначити, що склад будь якого правопорушення включає в себе : об'єкт правопорушення, суб'єкт правопорушення, об'єктивна сторона, суб'єктивна сторона.

В даному випадку: об'єктом правопорушення - це встановлений порядок сплати митних платежів (в тому числі антидемпінгове мито) та встановлений порядок сплати податку на додану вартість; суб'єкт правопорушення - це платник податку; об'єктивна сторона - це вчинення дій що призвели до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів ( в тому числі по остаточному антидемпінговому миті) та по податку на додану вартість; суб'єктивна сторона - виражається в даному конкретному випадку формою прямого умислу.

Здійснивши аналіз вказаних обставин, колегія суддів вважає, що в діях ТОВ "Родничок -1" відсутній склад податкового правопорушення, що відображені в заниженні податкових зобов'язань по сплаті митних платежів (в тому числі по остаточному антидемпінговому миті) та по податку на додану вартість.

Окрім того, ТОВ "Родничок - 1" при здійсненні вказаних дій було дотримано принципу добросовісності, що випливає з рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії.

В своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що враховуючи своєчасне й повне виконання компанією - заявником своїх обов'язків щодо декларування ПДВ, неможливість з її боку забезпечити дотримання постачальником його обов'язків щодо декларування ПДВ й той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія - заявник знала чи могла знати, вона не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею.

В своїй апеляційній скарзі апелянт, як на ще одну підставу для скасування рішення суду першої інстанції зазначає про порушення податковим органом повідомлення про проведення з 17.03.2017 року по 14.04.2017 року документальної невиїзної перевірки від 15.03.2017 року № 24, що було направлене ГУДФС у Чернівецькій області 16.03.2017 року було отримано 23.03.2017 року.

Відповідно до п.п. 78.1. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України перевірка може проводитись у випадку, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушеня платником податків податкового, валютного чи іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть протягом 10 робочих днів днів пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного чи іншого законодавства.

За правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України передбачено необов'язковість присутність платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, проте вказаною статтею не заборонено присутність останнього під час перевірки. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених норм, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до іі початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 року та в постанові Верховного суду України від 09.02.2016 року .

Враховуючи вищезазначені норми, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що перевіряючий орган протиправно дійшов висновку про те, що дії посадових осіб, які здійснювали документальну невиїзну перевірку є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, доводи апелянта стосовно незаконності проведення ГУ ДФС у Чернівецькій області документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Родничок - 1" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування в частині правильності визначення країни походження та підстав звільнення від оподаткуванням остаточним антидемпінговим митом товарів по митним деклараціям від 09.09.2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року № 408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 0810 2016 року № 408040001/2016/018007 та протиправності винесення податкових повідомлень рішень форми "Р" від 30.05.2017 року №, №, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, податковим органом не надано належного правового обґрунтування щодо правомірності своїх дій, які б свідчили про те, що в даному випадку Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а позивачем в свою чергу доведено належними доказами заявлені позовні вимоги, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Родничок-1" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати незаконними дії Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, щодо проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Родничок -1" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування в частині правильності визначення країни походження та підстав звільнення від оподаткування остаточним андидемпінговим митом товарів по митним деклараціям від 09.09.2016 року № 408040001/2016/016233, від 12.09.2016 року № 408040001/2016/016349, від 17 09 2016 року № 408040001/2016/016684, від 02.10.2016 року № 408040001/2016/017570, від 05.10.2016 року № 408040001/2016/017791 та від 0810 2016 року № 408040001/2016/018007, проведеної на підставі наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області від 15.03.2017 року № 259.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення рішення форми "Р" від 03.05.2017 року № №, №.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 березня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.