Справа № 800/497/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2018 Київ П/9901/110/18 800/497/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Бившевої Л.І. (головуючий суддя), Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Шипуліної Т.М., розглянув у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

секретар судового засідання Савченко А.А.,

представник відповідача Погребняк С.П.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_6 10.11.2017 подав до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції позов, в якому просить:

визнати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2017 № 134дп-17 протиправним і скасувати;

визнати дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними та зобов'язати її закрити дисциплінарне провадження № 11/2/4-100дс-26дп-17 щодо прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_6 вважає, що спірне рішення є незаконним. Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

відповідач порушив принцип презумпції невинуватості, оскільки притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарний проступок, передбачений у пункті 4 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру), за відсутності судового рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у частинах першій і другій статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи кримінального правопорушення, передбаченого у статті 366-1, 368-2 Кримінального кодексу України. Національне агентство з питань запобігання корупції протоколу про адміністративне правопорушення не складало, а органи слідства підозри щодо вчинення кримінального правопорушення не оголошували;

позивач не мав наміру приховати або спотворити дані, зазначені у декларації, заповнив відповідні поля електронної декларації за 2016 рік та детально відобразив в них все наявне у родичів майно, отримавши усно інформацію від своєї дружини. Про набуте дружиною і донькою майно за договором дарування від дарувальників - батьків дружини позивач не знав і не міг знати, оскільки дружина і донька, які не є суб'єктами декларування у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», про це позивача не повідомляли;

твердження відповідача про те, що позивач не вказав у декларації інформацію про отримання дружиною в дарунок транспортного засобу, а також про придбання цього транспортного засобу за ціною нижчою мінімальної ринкової, є необґрунтованими. Відповідач взяв до уваги розрахунок вартості транспортних засобів, розміщений на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, який проводиться для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, і не врахував марку та модель авто, його технічний стан, місце реєстрації, рік випуску, придатність експлуатації тощо, а також те, що за частиною першою статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін;

правові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, визначені у пункті 4 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», відсутні, оскільки порядок подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, визначений у Законі України «Про засади запобігання і протидії корупції», 01.09.2016 втратив чинність;

згідно з пунктом 2 частини першої статті 48 Закону України «Про запобігання корупції» питання контролю за достовірністю відображення відомостей у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, віднесено до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції;

невідображення позивачем у декларації способу набуття членами його сім'ї від близьких їм осіб рухомого та нерухомого майна не перешкоджає меті Закону України «Про запобігання корупції», визначеній у частині першій статті 50 цього Закону, оскільки позивач повністю та детально описав все майно у розділах декларації «Об'єкти нерухомості» та «Цінне рухоме майно»;

відповідач порушив процедуру розгляду дисциплінарного провадження, оскільки в супереч вимогам частини п'ятої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» здійснив розгляд не на засадах змагальності, об'єктивності та неупередженості: член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснень на засіданні не надавав, а тільки зачитав короткий зміст (резолютивну частину) висновку «Про наявність дисциплінарного проступку»; надані позивачем усні пояснення не описані в описовій частині спірного рішення, позивачу не було надано часу для запитань до учасників провадження;

відповідач порушив вимоги статті 48 Закону України «Про прокуратуру», оскільки спірне рішення не містить інформації щодо кількості голосів членів комісії «за» чи «проти», щодо оцінки характеру проступку, його наслідків, особи прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення;

відповідач порушив вимоги частини восьмої статті 48 Закону України «Про прокуратуру», оскільки не надіслав спірне рішення позивачу, а надіслав таке рішення тільки керівникові органу прокуратури.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову просить відмовити в його задоволенні повністю. Вважає, що відповідач діяв на підставі законодавства, в межах наданих повноважень та з додержанням відповідної процедури.

Зазначає такі аргументи проти позову позивача:

за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень посадові та службові особи органів прокуратури за частиною першою статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру;

із початком функціонування системи подання електронних декларацій відповідні зміни до Закону України «Про прокуратуру» не внесено, тому відповідач правомірно застосував положення Закону України «Про запобігання корупції» і притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі пункту 4 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»;

під час проведення засідання відповідач дотримався вимог частини п'ятої статті 47 Закону України «Про прокуратуру», рішення відповідача відповідає змісту, наведеному у частині шостій статті 48 цього Закону;

відповідач направив позивачу копію спірного рішення на його службову адресу 03.10.2017, вручення рішення позивачу підтверджується рекомендованим повідомленням.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14.11.2017 залишив позовну заяву без руху через те, що вона не відповідає вимогам частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017), оскільки до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору, та надав позивачу строк для усунення недоліків до 15.12.2017.

Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) позовні заяви в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд ухвалою від 09.01.2018 відкрив провадження в адміністративній справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 05.02.2018.

У судовому засіданні 05.02.2018 Верховний Суд відклав розгляд справи на 26.02.2018 - 09.00 год.

У судовому засіданні 26.02.2018 представники позивача та відповідача надали пояснення, о 09.59 год. суд оголосив у судовому засіданні перерву до 12.03.2018, 15.00 год. Про дату, час і місце судового засідання 12.03.2018 о 15.00 год. представники сторін у відповідності до вимог частини третьої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлені 26.02.2018 під розписку.

Представник позивача у судове засідання 12.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд не виявив перешкод, передбачених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, для продовження розгляду справи по суті за відсутності представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Згідно з наказом Прокуратури Закарпатської області від 14.12.2015 № 1231к ОСОБА_6 призначений на посаду прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області з 15.12.2015.

Прокурор ОСОБА_6 подав анкету доброчесності.

До Прокуратури Закарпатської області з Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України надійшов лист від 05.04.2017 № 25/2-33575-17 з інформацією щодо можливої недостовірності тверджень, зазначених прокурором ОСОБА_6 в анкеті доброчесності прокурора.

Прокурор Закарпатської області наказом від 10.04.2017 № 71 зі змінами, внесеними наказом від 05.05.2017 № 94, призначив службове розслідування щодо прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6

За результатами службового розслідування, проведеного в порядку перевірки доброчесності щодо прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6, складено висновок від 01.06.2017, затверджений Прокурором Закарпатської області 08.06.2017.

У висновку опрацювання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_6 за 2016 рік, установлено:

ОСОБА_6 у декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік у розділі 3 «Об'єкти нерухомості» вказав, що його дружина ОСОБА_11 набула право власності на нерухоме майно на загальну суму 2 842 199 грн., а дочка ОСОБА_12 - на нерухоме майно на загальну суму 685 172 грн. У цьому розділі декларації ОСОБА_11 відобразив відомості у розділі 3 «Об'єкти нерухомості», у тому числі про об'єкти (земельні ділянки, будинки та ніші будинки), набуті у 2016 році членами його сімї (подаровані дружині та дочці батьками дружини). Зазначені об'єкти у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» розглядаються як один з видів доходу (подарунки), а тому вартість цих подарунків повинна бути відображена також у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки». ОСОБА_6 не відобразив зазначені доходи (подарунки) у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації;

у розділі 6 декларації ОСОБА_6 зазначив, що його дружина у 2016 році набула право власності на транспортний засіб марки «JEEP моделі «GRAND CHEROKEE», 2013 року випуску. Згідно з розрахунком вартості транспортних засобів, розміщеним на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньо ринкова вартість автомобіля зазначеної марки та моделі, 2013 року випуску, становить 691 118,78 грн.

У висновку службового розслідування запропоновано:

відомості про недостовірність тверджень, поданих ОСОБА_6 в Анкеті доброчесності прокурора в частині достовірності декларування доходів членів сімї та недостовірної інформації про майно членів сім'ї - автомобіль марки JEEP моделі «GRAND CHEROKEE», 2013 року випуску, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом декларування ОСОБА_6 недостовірної інформації за статтею 366-1 Кримінального кодексу України;

копії висновку за результатами службового розслідування направити до Національного агентства з питань запобігання корупції для вирішення питання про проведення повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_6 за 2016 рік.

Національне агентство з питань запобігання корупції рішенням від 29.06.2017 № 248 доручило члену агентства - заступнику Голови Радецькому Р.С. провести з 30.06.2017 повну перевірку декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема за 2016 рік щодо ОСОБА_6

Генеральна інспекція Генеральної прокуратури України за результатами перевірки доброчесності дійшла висновку про вчинення прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 дисциплінарного проступку, передбаченого у пунктах 1 і 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» і на підставі частини третьої статті 46 цього Закону звернулася до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із відповідною заявою від 15.07.2017 № 25/2-33575-17.

У заяві (дисциплінарній скарзі) про вчинення прокурором ОСОБА_6 дисциплінарного проступку Генеральна інспекція, з посиланням на частину першу статті 1, пункту7 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», вказала що прокурор Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не відобразив як дохід подарунки (майно, набуте дружиною ОСОБА_11 та дочкою ОСОБА_12 на підставі договорів дарування від батьків ОСОБА_11 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15; автомобіль марки JEEP моделі «GRAND CHEROKEE», 2013 року випуску, придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2016 за ціною, нижчою мінімальної ринкової вартості).

Також Генеральна інспекція зазначила, що: Прокуратурою Закарпатської області за фактом подання прокурором ОСОБА_12 завідомо недостовірних відомостей у декларації 14.06.2017 внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України (декларування недостовірної інформації), та розпочато досудове розслідування; відповідно до пункту 13 розділу ІІ Порядку проведення таємної перевірки доброчесності прокурорів в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 16.06.2016 № 205 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2016 за № 875/29005, за результатами перевірки доброчесності управлінням внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України складено відповідну довідку від 03.07.2017 № 25/2-3991ра-17 про те, що прокурор ОСОБА_12 не пройшов таємну перевірку доброчесності.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Сергійчук С.О. рішенням від 21.07.2017 № 100дс-17 відкрив дисциплінарне провадження щодо прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6

На запит Члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Сергійчука С.О. від 21.07.2017 № 11/2/4-100де-17-132вих.17 Прокурор Закарпатської області Гаврилюк В.О. у листі від 28.07.2017 № 11-418 вих.17 повідомив, що на цей час досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України триває, у кримінальному провадженні особам про підозру не повідомлялось.

На запит Члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Сергійчука С.О. від 03.08.2017 № 11/2/4-100дс-26дп-17-635вих17 Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції у листі від 10.08.2017 № 55-09/27963/17 повідомив, що повна перевірка декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_6 за 2016 рік, станом на 10.08.2017 триває. У листі також зазначено, що відповідно до Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням цього агентства від 10.02.2017 № 56, строк здійснення повної перевірки декларації є 60 календарних днів з дня прийняття рішення і у разі необхідності строк може бути продовжено не більше ніж на 30 календарних днів.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Сергійчук С.О. склав висновок від 08.09.2017 № 11/2/4-100дс-26дп-17 про вчинення прокурором ОСОБА_6 дисциплінарного проступку, передбаченого у пункті 4 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів прийняла рішення від 27.09.2017 № 134дп-17 про притягнення прокурора ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності , передбаченої пунктом 4 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку, що прокурор ОСОБА_6 порушив вимоги частини першої статті 1, пункту 7 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки не вказав у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації відомості про те, що його дружина ОСОБА_11 набула право власності на нерухоме майно на загальну суму 2 842 199 грн та на рухоме майно (автомобіль) на загальну суму 691 118 грн, а його дочка ОСОБА_12 - на нерухоме майно на загальну суму 685 172 грн, за договорами дарування від батьків дружини.

Копія рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення направлено особисто прокурору ОСОБА_6 на його службову адресу та отримана ним, що підтверджується копією листа від 03.10.2017 № 11/2/4-100дс-26дп-17-2107вих.17 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 017.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний щорічно проходити таємну перевірку доброчесності. Таємну перевірку доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних і місцевих прокуратур проводять підрозділи внутрішньої безпеки в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

У пункті 4 розділу 3 Положення «Про Генеральну інспекцію Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України 16.06.2016 № 204, передбачено, що проведення службових розслідувань щодо прокурорів та працівників органів прокуратури (крім Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) є основним завданням Генеральної інспекції.

Згідно зі статтею 44 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015, дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Частина друга статті 45 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону України «Про прокуратуру» після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Частина 10 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Згідно з частинами першою та другою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи.

Частиною п'ятою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу.

Згідно з частиною третьою статті 48 Закону України «Про прокуратуру» при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Частиною першою статті 49 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

З 26.10.2014 набрав чинності Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, який введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першою статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»:

повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;

обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону;

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

VI. ОЦІНКА СУДУ

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.08.2016 № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами частини другої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».

У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції (частина друга статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про прокуратуру», визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади, і не наділена повноваженнями контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Установлені судом обставини свідчать, що Національне агентство з питань запобігання корупції рішенням від 29.06.2017 № 248 розпочало проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_6 за 2016 рік, і така перевірка станом на 10.08.2017 тривала. Національне агентство з питань запобігання корупції у листі від 10.08.2017 № 55-09/27963/17 звертало увагу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурів на те, що відповідно до Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням цього агентства від 10.02.2017 № 56, строк здійснення повної перевірки декларації становить 60 календарних днів з дня прийняття рішення про проведення перевірки і у разі необхідності може бути продовжено на 30 календарних днів.

Національне агентство з питань запобігання корупції не затверджувало та не надсилало до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів обґрунтований висновок, який би свідчив про порушення прокурором ОСОБА_6 вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності діяв не у межах повноважень, що визначені у законі.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог статті 48 Закону України «Про прокуратуру» внаслідок не зазначення у рішенні інформації щодо кількості голосів членів комісії «за» чи «проти» суд знаходить безпідставним. Ця норма Закону не передбачає зазначення в рішенні відповідача такої інформації.

Доводи позивача про порушення відповідачем вимог частини восьмої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» внаслідок ненадіслання йому особисто копії спірного рішення спростовуються дослідженими судом доказами - копією листа від 03.10.2017 № 11/2/4-100дс-26дп-17-2107вих.17, згідно з яким копію рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення направлено особисто прокурору на його службову адресу, та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 017.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними та про зобов'язання відповідача закрити дисциплінарне провадження з огляду на їх необґрунтованість. Стадія розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора закінчується прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке може бути оскаржено прокурором у встановленому законом порядку, і у суду відсутні правові підстави зобов'язувати Комісію приймати певні рішення.

Керуючись статтями 2, 72-78, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2017 № 134дп-17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 16.03.2018.

Судді Л.І. Бившева

Верховного Суду

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна