Справа № 826/5905/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2018 року № 826/5905/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - Відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва (надалі - Відповідач 2), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ГУДФС у м. Києві від 20.12.2016 року № та ; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 02.03.2017 року № та .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 22.05.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 25.07.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 25.07.2017 р. розгляд справі відкладено 10.10.2017 р., у зв'язку з неявкою представників сторін.

В судовому засіданні 10.10.2017 р. Судом перерву оголошено перерву на стадії пояснень Відповідача до 28.11.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що висновки Контролюючого органу про порушення, позивачем, норм п. 170.2.6, пп. 170.2.7 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України викладені в акта від 23.11.2016 №297-26-54-13-06-17- та акта №1-26-15-13-06-13- від 24.02.2017 є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача 1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Заперечень проти позовних вимог суду не надав.

Відповідач 2 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що Позивачем було отримано інвестиційний прибуток, проте не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

В судовому засіданні 28.11.2017 р., Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки від 23.11.2016 р. №297-26-54-13-06-17- (надалі - Акт перевірки від 23.11.2016 р.).

В Акті перевірки від 23.11.2016 р. встановлені наступні порушення: пп. 164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 2702385,00 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майно вий стан та доходи фізичних осіб за 2015 рік.; п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір за 2015 рік в сумі 202678,88 грн.

На підставі Акту перевірки від 23.11.2016 р. Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.12.2016 р.: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 3378151,25 грн., в тому числі за основним платежем 2702385,00 грн., за штрафними (фінансовим) санкціями 675766,25 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 953348,60 грн., в тому числі за основним платежем 202678,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 50669,72 грн.

Не погоджуючись з спірними податковими повідомленнями-рішення Позивачем подано скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ГУ ДФС у м. Києві).

Наказом від 17.02.2017 року ГУ ДФС у м. Києві, у зв'язку із розглядом первинної скарги призначено проведення позапланової невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки від 24.02.2017 р. №1-26-15-13-06-13- (надалі - Акт перевірки від 24.02.2017 р.).

В Акті перевірки від 24.02.2017 р. Контролюючим органом встановлено наступні порушення: пп. 164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 2758192,00 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майно вий стан та доходи фізичних осіб за 2015 рік.; п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір за 2015 рік в сумі 206864,40 грн.

На підставі Акту перевірки від 24.02.2017 р. Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.03.2017 р.: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 69758,75 грн., в тому числі за основним платежем 55807,00 грн., за штрафними (фінансовим) санкціями 13951,75 грн.; №6, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 5231,90 грн., в тому числі за основним платежем 4185,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1046,38 грн.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 24.02.2017 року №1367/Ф/26-15-10-02-16 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.12.2016 року № та №, збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 69758,75 грн. (основний платіж - 55807,00 грн., штрафні санкції - 13951,75 грн.), збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору на 5231,91 грн. (основний платіж - 4185,52 грн., штрафні санкції - 1046,38 грн.), а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішенням ДФС України 22.03.2017 року №3812/Ф/99-99-11-02-01-14 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.12.2016 року № та № ( з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.02.2017 року №1367/Ф/26-15-10-02-16), а повторну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

З акту перевірки вбачається, що Позивач на рахунок відкритий в ПАТ «Фідобанк» за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. отримав від ТОВ «Арчі Капітал» кошти за прості іменні акції, що вільно обертаються в депозитній системі на загальну суму 13781766,03 грн.

Водночас, за даними, наданими для проведення перевірки, від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме виписки по банківському рахунку ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ» НОМЕР_5 в ПАТ «Фідобанк» встановлено, що за перевіряємий період з 13.05.2015 р. по 27.10.2015 р. на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 відкритого в ПАТ «Фідобанк», ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ» перераховувало кошти за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитній системі України з ознакою 112 - інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами, джерело отримання - ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ».

Крім того, Відповідач зазначає, що від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано службові записки від 31.01.2017 №481/26-54-23-00 та від 03.02.2017 р. №671/26-54-23-00, згідно з якими повідомлено наступне.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що групою фізичних осіб, з використанням рахунків ТОВ «Арчі Капітал» знято готівкові кошти через пос-термінали та банкомати ПАТ «Фідобанк», вчинивши умисне ухилення від сплати податків шляхом не сплати податку з доходів фізичних осіб з таких операцій в особливо великих розмірах.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем (Покупець), з однієї сторони та ТОВ «Лім Сервіс» (Продавець) в інтересах якого діє ТОВ «Арчі Капітал», з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 08.06.2015 р. №БВ4-3-1/68 (надалі - Договір №БВ4-3-1/68).

Відповідно до умов Договору №БВ4-3-1/68, покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери: ПАТ «ЗНВКІФ «Контроль Фінанс» номінальною вартістю одного цінного папера 1000 грн. у кількості 3045 штук, ПАТ «ЗНФКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1000 за один цінний папір у кількості 4296 штуки, ПАТ «ЗНВКІФ «Максимум Фінанс» номінальною вартістю 1000 грн за один цінний папір у кількості 677 штук.

Відповідно до виписки про операції з цінними паперами за період 08.06.2015 р. ТОВ «Лім Сервіс» придбано цінні папери у вказаній вище кількості.

Позивачем надано суду копії квитанцій до прибуткового касового ордеру ТОВ «Лім Сервіс», відповідно до яких останнім прийнято від Позивача кошти на загальну суму 13781766,03 грн.

В подальшому, між Позивачем (Продавець), з однієї сторони, та ТОВ «Арчі Капітал» (Покупець), з іншої сторони, укладено ряд Договорів купівлі-продажу цінних паперів:

-від 09.06.2015 №БВ6-14/13, відповідно до якого Позивачем продано акції ПАТ «ЗНВКІФ «Контроль Фінанс» номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 695 штуки загальною вартістю цінних паперів становить 1195400,00 грн.

-від 24.06.2015 №БВ6-26/11, відповідно до якого Позивачем продано акції прості іменні, ПАТ «ЗНВКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1 000 грн за один цінний папір у кількості 693 штук, загальною вартістю 1191960,00 грн.

-від 01.07.2015 №БВ7-3/11, відповідно до якого Позивачем продано акції ПАТ «ЗНВКІФ «Максимум Фінанс» номінальною вартістю 1000 грн у кількості 677штук,загальною вартістю 1164440,00 грн.

- від 24.07.2015 №БВ7-38/8, відповідно до якого Позивачем продано акції прості іменні ПАТ «ЗНФКІФ «Контроль Фінанс» номінальною вартістю 1000 за один цінний папір у кількості 950 штука, загальною вартістю 1634000,00 грн.

- від 07.09.2015 №БВ9-14/12, відповідно до якого Позивачем продано акції ПАТ «ЗНВКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 977 штук загальною вартістю 1680440,00 грн.

- від 16.09.2015 №БВ9-24/15, відповідно до якого Позивачем продано акції прості іменні ПАТ «ЗНФКІФ «Контроль фінанс» номінальною вартістю 1000 за один цінний папір у кількості 1400 штука, загальною вартістю 2408440,00грн.

-від 01.10.2015 №БВ10-1/17, відповідно до якого Позивачем продано акції ПАТ «ЗНВКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю 1000 грн. у кількості 2626 штук загальною вартістю 4516720,00 грн.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження сплати ТОВ «Арчі Капітал» коштів за вищезазначеними договорами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПК України.

Відповідно п 44.3. ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи

Згідно п 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до частини першої ст. 1087 Цивільного кодексу України розрахунки за участі фізичних осіб, у тому числі нерезидентів, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів в електронному або паперовому вигляді.

Пунктом 1.2 Постанови правління Національного банку України від 12.12.2004 р. №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Положення №637) визначено, що готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємства (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції та іншого майна.

При цьому, до касових документів, за допомогою яких, відповідно до законодавства України, оформляються касові операції, тобто, операції підприємств між собою за з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу, належать, зокрема, касові ордери та платіжні чи розрахунково-платіжні відомості, розрахункові документи, інші прибуткові та видаткові касові документи. В свою чергу розрахунковим документом є документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 1.4 Постанови правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб, коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях в електронному вигляді.

Водночас, згідно з п. 1.35 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 р. №2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (платіжне доручення, розрахунковий чек тощо).

Враховуючи наведене, документами, що підтверджують фактично понесені витрати на придбання цінних таперів фізичною особою - платником податку, в тому числі нерезидентом, є договори купівлі-продажу цінних таперів, виписки зберігачів під кожне замовлення, завірені печатками зберігачів, акти приймання-передачі цінних паперів, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Отже, при визначенні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб з операцій із зворотного викупу інвестиційного активу його емітентом вважається інвестиційний прибуток, при визначенні якого враховуються витрати, підтверджені документами первинного обліку, пов'язані з придбанням такого інвестиційного активу, до яких, зокрема, але не виключно, відносяться: договір, приходний касовий ордер, касовий чек, розрахункова квитанція тощо.

Згідно пп.164.2.9 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами і доповненнями, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включаються дохід у вигляді отриманого інвестиційного прибутку, що оподатковується згідно з цим розділом.

У відповідності до ст. 167.1. Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів одержаних, у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами :та за цивільно- правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри. У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 20 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Згідно із п.п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

У відповідності до п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитиву різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 ПК України (крім операцій з деривативами).

Підпунктом 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України передбачено, що облік загального фінансового результату в операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

При цьому, відповідно до п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію; отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого ПК України, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Крім того, на вимогу Контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу, обчисленням і сплатою податку та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Суд звертає увагу, що Позивачем не надано суду належні докази, які б підтверджували про наявність коштів у Позивача для придбання цінних паперів та докази отримання від сплати ТОВ «Арчі Капітал» коштів за вищезазначеними договорами.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Контролюючим органом правомірно встановлено порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 пп. 164.2.8, 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.1, 170.2.2, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170, ст. 176 та п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України отриманого платником податку як інвестиційний дохід за перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. всього на суму 13790690,00 грн., що оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом, для оподаткування інвестиційного доходу.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2015 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-УІІІ зі змінами та доповненнями. Станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата встановлена в сумі 1218,0 грн.

Отже, платнику податків-фізичний особі ОСОБА_1 донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. за ставкою 20% всього у сумі 2758192,00 грн. (13790960,00*20%).

В частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень щодо сплати військового збору, Суд виходить з наступного.

Пунктом 16.1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ встановлює, що платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ПКУ, та об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ.

Фізичні особи за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб є 2015 рік.

За результатами перевірки порядку нарахування та сплати військового збору встановлено заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у результаті порушень, які зазначені в п. 2.1 даного акту перевірки.

Під час перевірки встановлено, що платником податків - ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 206864,40 грн. за перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., чим порушено п.16 1 підр. 10 розд. XX ПКУ.

Чистий оподатковуваний дохід за результатами перевірки складає: 13790960,00 грн.*1,5% = 206864,40 грн.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, Судом не встановлено, а Позивачем не надано переконливих доказів того звідки в нього з'явилися кошти в для придбання цінних паперів.

Крім того, Суд звертає увагу, що в Акті перевірки встановлено, що Позивачем податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві не подав та не задекларував дохід у сумі 137811766,03 грн., під час розгляду справи Позивачем не надано спростувань відносно встановлених порушень Контролюючим органом.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2 - 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_1) відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук