Справа № 367/1904/18
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1904/18
Провадження № 2/367/279/2017
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовна заява обґрунтована тим, що 16 березня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Ірпінського МВ УДМС України в Київській області спільно із працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в смт. Ворзель, по вул. Декабристів, 12 виявлено громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без будь яких законних підстав, які б надавали право останньому знаходитись на території України на законних підставах.

Додатково встановлено, що 01.11.2017 року Ірпінським МВ УДМС України в Київській області стосовно відповідача було прийняте рішення про примусове повернення з України. Зазначене вище рішення Ірпінського МВ УДМС України в Київській про примусове повернення до ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав, територію України не покинув.

Разом з цим, громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявив, що не потребує перекладача, також вільно володіє російською мовою, українську мову розуміє.

ОСОБА_1 не має законного джерела існування, власності, та родинних звязків на території України, що є прямим порушенням вищевказаної імперативної вимоги Закону.

Отже, беручи до уваги встановлені працівниками УДМС України в Київській області факти та пояснення відповідача можна дійти до висновку, що громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

Просив винести рішення про затримання з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник позивача ОСОБА_3 відділу УДМС України в Київській області підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"- іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Ірпінського МВ УДМС України в Київській області спільно із працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в смт. Ворзель, по вул. Декабристів, 12 виявлено громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без будь яких законних підстав, які б надавали право останньому знаходитись на території України на законних підставах.

Додатково встановлено, що 01.11.2017 року Ірпінським МВ УДМС України в Київській області стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийняте рішення про примусове повернення з України. Зазначене вище рішення Ірпінського МВ УДМС України в Київській про примусове повернення громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав, територію України не покинув.

Разом з цим, громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявив, що не потребує перекладача, також вільно володіє російською мовою, українську мову розуміє.

ОСОБА_1 не має законного джерела існування, власності, та родинних звязків на території України, що є прямим порушенням вищевказаної імперативної вимоги Закону.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого вїзду з держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком вїзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього вїзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Громадянин ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, законних джерел доходу, власного житла на території України не має, приймаюча сторона в Україні відсутня, проживає на території України без засобів на належне існування, достатнього фінансового забезпечення для покриття витрати, повязаних з подальшим перебуванням в Україні немає (відсутні).

Підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не виявлено, також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Беручи до уваги той факт, що відповідач був притягнутий до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України та проживання без документів на право проживання в Україні, а також відсутності у відповідача, який вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, своїми діями грубо порушує вимоги ст.ст. 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дає обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятись від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3 цього Положення Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, повязані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Затримати та забезпечити видворення за межі території України, громадянина ОСОБА_2 Узбекистан, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Н.Ф. Карабаза