Справа № 241/1656/17
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 р. Справа№241/1656/17

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час постановлення рішення: 12.20

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., при секретарі Нестеренко Н.Л., за участю представника Відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії за вислугу років з 01.08.2017 року та зобов'язання поновити виплату пенсії за вислугу років з 01.08.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії за вислугу років з 01 серпня 2017 року та зобов'язання поновити виплату пенсії за вислугу років з 01 серпня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що він здобув право на отримання пенсії за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, вданим 19.12.2007 року. З жовтня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області. До серпня 2017 року Відповідач нараховував та виплачував Позивачу пенсію. Починаючи з серпня 2017 року, Відповідач припинив виплату Позивачу пенсії у звязку з тим, що йому не надано статусу внутрішньо переміщеної особи. Позивач зазначає, що в 2016 році він вирішив переїхати до с. Урзуф Донецької області, де проживає та зареєстрований по даний час, тому є таким, що не має статусу внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, Відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та законами України права Позивача, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати йому пенсії з 01 серпня 2017 року;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату йому пенсії за вислугу років з 01 серпня 2017 року;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми за один місяць.

Ухвалами суду від 22 січня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 241/1656/17 та призначене судове засідання на 01 лютого 2018 року, сплату судового збору відстрочено до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою суду від 01 лютого 2018 року розгляд справи відкладено до 13 береня 2018 року.

В судове засідання Позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належними чином. В позовній заяві Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Згідно відзиву на адміністративний позов, наданого Відповідачем до суду, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років та є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України. В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ГУПФУ в Донецькій області з особистою заявою про зняття з нього статусу внутрішньо переміщеної особи в звязку з постійною реєстрацією за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул. Сонячна, 51 а. З 01.08.2017 року Позивачу припинено виплату пенсії у звязку із відсутністю в пенсійній справі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, зареєстроване місце проживання: 87455, Донецька обл., Мангушський р-н, с. Урзуф, вул. Сонячна, 51а (а.с. 5).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2, виданого 19.12.2007 року, Позивач має право на отримання пенсії за вислугу років (а.с. 6).

З жовтня 2016 року Позивач взятий на облік Відповідачем як одержувач пенсії за вислугу років та внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України, що визнано Відповідачем у відзиві на адміністративний позов.

В грудні 2016 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про зняття з нього статусу внутрішньо переміщеної особи, у звязку із тим, що змінив місце постійного проживання та зареєструвався за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул. Сонячна, 51 а. Вказані обставини Відповідачем не заперечувались.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2017 року Позивачу припинено виплату пенсії у звязку з відсутністю в пенсійній справі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 32).

У листопаді 2017 року до Відповідача було направлено адвокатський запит повідомити про причини припинення виплати пенсії ОСОБА_2, на який листом Відповідача було повідомлено, що комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування ОСОБА_2 знятий з обліку в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб, у звязку з відмовою від довідки (а.с. 7).

У звязку з вищевикладеним, Відповідачем прийнято рішення № 30/1 від 18.07.2017 року про припинення виплати пенсії Позивачу (а.с. 32).

15 серпня 2017 року Відповідачем на адресу Позивача було направлено листа щодо необхідності надати довідку внутрішньо переміщеної особи для поновлення виплати пенсії (а.с. 36).

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства набув права на отримання пенсії за вислугу років в 2007 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 цього закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, а саме: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи.

Суд також зауважує, що з моменту реєстрації Позивача за адресою: Донецька обл., Мангушський р-н, с. Урзуф, вул. Сонячна, 51а, а як наслідок - відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи, характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче врегулювання також.

Порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону, для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення. П. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, сам лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статусу внутрішньо переміщеної особи.

Отже, з часу реєстрації Позивача за адресою: Донецька обл., Мангушський р-н, с. Урзуф, вул. Сонячна, 51а і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Таким чином, Відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно припинив Позивачу виплату пенсії, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки Позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (87455, Донецька обл., Мангушський рн, с. Урзуф, вул. Сонячна, 51 а, паспорт серії ВТ № 201738, виданий Першотравневим РВ ГУДМС України в Донецькій обл.) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Словянськ, пл. Соборна, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії за вислугу років з 01.08.2017 року та зобов'язання поновити виплату пенсії за вислугу років з 01.08.2017 року задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії за вислугу років з 01 серпня 2017 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років з 01 серпня 2017 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми пенсії за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення складене в повному обсязі 13 березня 2018 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Череповський Є.В.