Справа № 444/2529/17
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2529/17
Провадження № 2-а/444/30/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про зобов»язання виділити земельну ділянку та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про зобов»язання виділити земельну ділянку та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за його письмовою заявою від 26.04.2013 про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, господарських будівель та споруд в с. Малехів Жовківського району Львівської області, 26.11.2013 за № 815/02-14 Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області надано письмову відповідь про те, що заява розглянута на XXVI сесії Малехівської сільської ради 07.-14.11.2013 та за результатами голосування «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» рішення не прийнято.

Зазначає, що повторно з письмовою заявою позивач звернувся вже 28.03.2017, однак, Малехівською сільською радою 31.03.2017 за № 206/02-14 надано письмову відповідь, що заява розглянута та на пленарному засіданні XVII сесії Малехівської сільської ради сьомого демократичного скликання за результатами голосування «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)» рішення не прийнято, у зв'язку з не набранням відповідної кількості голосів депутатів, присутніх на пленарному засіданні.

У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши усі докази в їхній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, шо 26.04.2013 р. та 28.02.2017 р. позивач звернувся в Малехівську сільську раду із заявами про падання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Малехів Жовківського району Львівської області.

З матеріалів справи вбачається, що Малехівською сільською радою дані заяви були розглянуті на пленарному засіданні сільської ради та надано відповідь позивачу від 26.11.2013р. за №815/02- 14 та від 31.03.2017р. №206/02-14, з яких вбачається, що за результатом голосування «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» рішення не прийнято у зв'язку не набрання відповідної кількості голосів депутатів присутніх на пленарному засіданні.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Згідно ч. 1. 2, 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1.29 і 31 статті 43 та статтями 55,56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Окрім цього з матеріаів справи вбачається, що в Малехівську сільську раду надійшло 195 заяв громадян щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Малехів, які розглядались 28.03.2017р. на пленарному засіданні XVII сесії Малехівської сільської ради сьомого демократичного скликання, а згідно відповідної затвердженої містобудівної документації щодо кварталу індивідуальної житлової забудови на території Малехівської сільської ради було передбачено 81 земельна ділянка, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с. Малехів.

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином посилання позивача на вказані порушення відповідачем, які зазначені у позовній заяві не знайшли свого підтвердження, так як з матеріалів справи та з пояснень представника відповідача, вбачається, що в процесі розгляду вказаних заяв позивача Малехівська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені актами законодавства України.

Щодо вимог позивача про зобов»язання виділити земельну ділянку та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що така позовна вимога є незаконною з огляду на наступне.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл. селищ, міст належить зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З вказаних норм закону вбачається, що вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд. перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради і Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення. І може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те. яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. № 21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Такий ж правовий висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.12.2012р.

Окрім цього з матеріалів справи, а сааме, довідки Малехівської сільської ради від 30.01.2018р. №102/02-19 вбачається, що на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області відсутня відповідна затверджена містобудівна документація, згідно вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою було б передбачено вільні земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі якої вказані земельні ділянки можуть бути наданні у власність чи користування фізичним га юридичним особам в порядку статті 118 Земельного кодексу України.

Разом з тим суд враховує, і ту обставину, що заявлені вимоги позивача не підлягають до задоволення, з тих підстав, що саме рішення не було прийнято. А відтак приходить до переконання, що доводи позивача щодо порушень вимог чинного законодавства є необгрунтованими, безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаним.

З наведених обставин суд вважає, що у задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Поновити пропущентй строк звернення до суду.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про зобов»язання виділити земельну ділянку та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя В. Є. Мікула