Справа № 819/306/18
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/306/18

20 березня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Баб'юка П.М. розглянувши у за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії (призначення пенсії),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі - відповідач, Бучацьке ОУПФУ в Тернопільській області) про визнання бездіяльності Бучацького ОУПФУ Тернопільської області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - з 07.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно записів у трудовій книжці та довідки про стаж роботи від 01.09.2017 року він працював трактористом-машиністом з 15.06.1977 по 20.08.1978, з 17.08.1979 по 09.03.2000 в колгоспі імені Леніна, в колгоспі "Стрипа", селянській спілці "Переволока" і на даний час продовжує працювати трактористом в ТзОВ "Бучачагрохлібпром". Загальний стаж роботи тракториста-машиніста становить більше 29 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачеві виповнилося 55 років, в зв'язку із чим він звернувся в Бучацьке ОУПФУ Тернопільської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, додавши необхідні документи. Проте, в лютому 2018 року відповідачем надіслано лист, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, в зв'язку із тим, що документально не підтверджено, що селянська спілка "Переволока" є правонаступником колгоспу "Стрипа" і період роботи з 15.06.1977 по 09.03.2000 не зараховано до стажу роботи тракториста.

Позивач вважає, що відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах суттєво порушує його законні права та інтереси, а тому, змушений звернутися до суду з позовом про їхній захист.

Ухвалою від 21.02.2018 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Бучацького ОУПФУ Тернопільської області 12.03.2018 засобами поштового зв'язку надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову.

Відповідач у відзиві зазначив, якщо підприємство, установа чи організація, у якій працювала особа, що звертається за пенсією ліквідована або припинила своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником із зазначенням підстав її видачі. Однак, в наданих ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії документах немає жодного підтвердження чи посилання на те, що селянська спілка "Переволока" є правонаступником колгоспу "Стрипа". Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КСП селянська спілка "Переволока" у розділі щодо юридичних осіб правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, зазначено, що інформація відсутня.

Бучацьке ОУПФУ в Тернопільській області вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову та відзиву, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено із записів у трудовій книжці позивача (аркуші справи 11-14), що ОСОБА_1 працював трактористом у 1977 (запис 08.02.1978); у 1978 (запис 03.02.1979); у 1979 (запис 03.03.1980); 1980 (запис 09.11.1981); 1981 (запис - 10.03.1982); 1982 (запис - 06.11.1983); 1983 (запис - 20.02.1984); 1984 (запис - 31.03.1985); 1985 (10.03.1986); 1986 (запис - 10.04.1987); з 1987 по 09.03.2000 в колгоспі імені Леніна, колгоспі "Стрипа", селянській спілці "Переволока".

Дані відомості підтверджуються також архівною довідкою №1145 від 01.09.2017 (аркуші справи 20-21); довідкою №13 від 14.10.2017 (аркуш справи - 25).

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Бучацького ОУПФУ Тернопільської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Дану заяву позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 55 років і стаж роботи за спеціальністю тракториста-машиніста становить більше 29 років.

Бучацьке ОУПФУ Тернопільської області 02.02.2017 листом №355/02 (аркуші справи - 9-10) відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивувавши тим, що документально не підтверджено наявності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідач зазначив, що документально не підтверджено, що селянська спілка "Переволока" є правонаступником колгоспу "Стрипа", а тому, період з 15.06.1977 по 09.03.2000 не зараховано до стажу тракториста-машиніста. Відповідач вважає, що стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста становить 5 років 8 місяців 22 дні.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку діям та рішенню відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII).

Відповідно до абзацу 1 пункту в статті 13 Закону №1788-XII право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58.

Крім того, на підтвердження стажу роботи трактористом, що безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції позивачем до матеріалів справи додано наступні документи: архівну довідку №1145 від 01.09.2017 (аркуші справи 20-21), архівну виписку із протоколів загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна №1146 від 01.09.2017 (аркуші справи 22-23); архівну довідку №1147 від 01.09.2017 (аркуш справи 24); довідку №13 від 14.10.2017 (аркуш справи 25); довідку №1624 від 11.10.2017 (аркуш справи 26); довідку №427 від 11.10.2017 (аркуш справи 27).

Разом з тим, порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 7, в якому зазначено, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Стосовно тверджень відповідача щодо того, що в наданих ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії документах немає жодного підтвердження чи посилання на те, що селянська спілка "Переволока" є правонаступником колгоспу "Стрипа" суд зазначає наступне.

Відповідно до архівної довідки №1907 від 07.12.2017 (аркуш справи 29), колгосп імені Леніна села Переволока почав свою діяльність з 1973 року і діяв по 1992 рік. На основі рішення загальних зборів колгоспників від 28 січня 1993 року №1 колгосп "Стрипа" був перейменований в селянську спілку "Переволока", яка припинила свою діяльність 28.03.2000. Дані відомості підтверджуються наявною в матеріалах справи копією додатку до історичної довідки спілки селян "Переволока" №1 від 11.01.2018 (аркуш справи 31).

Таким чином, суд вважає, що позивач надав достатні докази, які підтверджують те, що селянська спілка "Переволока" є правонаступником колгоспу "Стрипа".

В той же час, згідно довідки архівного сектору Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області №2016 від 29.12.2017 протоколи загальних зборів колгоспу "Стрипа" села Переволока за 1993 рік в архів на зберігання не поступали.

Суд вважає, що пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини особи, збереження яких не може нею контролюватись, відтак на цю особу не може покладатись відповідальність за їх збереження. Також об'єктивна неможливість дослідження таких документів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову за обставин, коли право на відповідний вид пенсії підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Також, на думку суду, відсутність уточнюючих документів в даному випадку не може бути перешкодою для зарахування позивачу вказаного періоду роботи до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки, як зазначено вище, пільговий стаж позивача підтверджений належними та достатніми доказами..

У цьому випадку суд враховує роз'яснення, надані в листі Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 "Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення", в пункті 10 якого вказано, що незбереження документів власником не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає, що твердження відповідача щодо не зарахування позивачу періоду з 15.06.1977 по 09.03.2000 до стажу тракториста-машиніста є безпідставними.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що Бучацьким ОУПФУ в Тернопільській області протиправно відмовлено позивачу у задоволенні заяви про призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконав свого обов'язку щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, суд вважає, що наявні підстави для зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити ці дії з дня виникнення у позивача права на призначення пенсії відповідно до статті 45 ЗУ №1058-IV, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 08.10.2017.

За наведених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Однак, позивачем невірно зазначено спосіб захисту свого права - визнати протиправною бездіяльність щодо відмови. В даному випадку, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову ОСОБА_1, суд приходить до висновку про необхідність стягнення в його користь сплаченого судового збору у сумі 704,80 грн. сплаченого згідно квитанції Філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" №56 від 14.02.2018.

Керуючись статтями 120, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вулиця Шухевича, 1, місто Бучач, Тернопільська область, 48400) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 08.10.2017 відповідно до пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 704,80 гривень судового збору сплаченого згідно квитанції Філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" №56 від 14.02.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.