Справа № 806/1278/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду)

13 березня 2018 року м. Житомир справа № 806/1278/18

категорія 3.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., перевіряючи дотримання вимоги пункту 4 частини 1 статті 171 КАСУ при зверненні до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаною позовною заявою, слід зазначити наступне.

У відповідності до вимог статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність рішення №10 Богунського РВ у м.Житомирі УДМС України в Житомирській області про примусове повернення з України громадянина (ОБГ) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, звернення до суду з вказаним позовом зумовлено оскарженням рішення, що пов'язане з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до ч.2 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справ, крім визначених частиною першою цієї статті.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Частиною 1 ст. 288 КАС України визначено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи, що предметом вирішення даної справи є постанова суб'єкта владних повноважень, якою позивача про притягнуто до адміністративної відповідальності, відтак дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Крім того, частиною першою статті 318 КАС України передбачено, що у разі прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20,22,25-28 цього Кодексу, таке рішення суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч.2 ст.26 КАС України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необхідність передачі адміністративної справи №806/1278/18 за встановленою законом підсудністю до Богунського районного суду м.Житомира, як адміністративного суду (за місцезнаходженням відповідача).

Керуючись статтями ст. 20, п.2 ч.1 ст.29, ст.171, 243, 248, 256, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Передати адміністративну справу № 1278/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення на розгляд Богунському районному суду міста Житомира, як адміністративному суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук